П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/5851/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Жданкіна Н.В. 
          Суддя-доповідач:  Граб Л.С. 

23 листопада 2020 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Сторчака В. Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  ухвалу   Вінницького окружного адміністративного суду  від  21 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера геодезиста про  визнання незаконним подання та скасування наказу, 

В С Т А Н О В И В :
20.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до  суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:
-зупинити дію наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 423 від 08.10.2020 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по суті спору;
-зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру невідкладно поновити відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників на час розгляду справи до набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
За правилами ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. 
У відповідності до вимог  ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявності обставин, передбачених ст. 150 КАС України, які можуть слугувати підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову.  
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Таким чином, забезпечення позову-це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Однією з підстав забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що за певних умов можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.
Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Отже, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними із позовними вимогами. 
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Так, мотивуючи свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що займає посаду інженера-землевпорядника в ТОВ "Юридично-земельний союз "Альянс", яке надає послуги з розробки землевпорядної документації. При цьому, ст.28 Закону України "Про землеустрій" визначені строки складання документації із землеустрою у разі порушення яких, виконавець робіт несе відповідальність. Приведення в дію оскаржуваного наказу, унеможливить виконання позивачкою робіт по розробленню документації із землеустрою та зумовить порушення строків виконання договірних зобов`язань з замовниками документації із земелеустрою, що в свою чергу може слугувати підставою для притягнення останньої до відповідальності, передбаченої законом та відшкодування іншій  стороні договору завданої шкоди. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обгрунтованими побоювання позивачки, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на її користь, та ефективний захист і поновлення порушених прав заявника.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що викладені у заяві про забезпечення позову обставини є достатніми для висновку щодо існування небезпеки ускладнення забезпечення ефективного захисту порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивачки, оскільки внаслідок реалізації наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 423 від 08.10.2020 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , який  потягнув за собою виключення з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників   відомостей про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , остання позбавлена можливості виконувати свої трудові функції, що в свою чергу може призвести до негативних наслідків у вигляді притягнення до відповідальності за невиконання останньою договірних зобов`язань та відшкодування нею шкоди за порушення строків виготовлення документів із землеустрою. 
Способи захисту, про які просить заявник, на думку колегії суддів співмірні з заявленими позовними вимогами у зобов`язальній частині, а їх незастосування матиме наслідком унеможливлення виконання рішення суду та ефективного поновлення порушених чи оспорюваних прав позивачки.
Щодо посилань суду першої інстанції на те, що у разі забезпечення позову, суд фактично надасть правову оцінку правомірності оскаржуваного наказу до розгляду справи по суті, колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Рішення про забезпечення позову лише є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. 
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нову судове рішення про забезпечення позову у спосіб, який просить позивач. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.
Керуючись ст.ст. 90, 150, 151, 156, 243, 250, 304, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера геодезиста про визнання незаконним подання та скасування наказу скасувати.
Постановити ухвалу, якою забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом зупинення дії наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 423 від 08.10.2020 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням по суті спору та зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру невідкладно поновити відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників на час розгляду справи до набрання рішенням законної сили.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Сторчак В. Ю.