ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/3510/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Сидоренко Д.В.) у справі №160/3510/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                     ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення за платежем Орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900, виписані Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25 червня 2019 року №299790/1-55500-0403 на суму 15460,76 грн.; №300055-5550-0403 на суму 11973,99 грн. та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити перерахунок Орендної плати з фізичних осіб, код платежу 18010900, сплаченої ОСОБА_1 до бюджету у надмірному розмірі за період з 2015 по           2017 p.p., включно, за користування земельною ділянкою площею 0,2707 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , повернувши платнику податків надмірно сплачені грошові кошти.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем сформовано та направлено на адресу платника податків податкові повідомлення-рішення від 25.06.2019 року №299790/1-5550-0403 на суму 15460,76 грн. та від 25.06.2019 року №300055-5550-0403 на суму 11973,99 грн. про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 рік та січень-травень 2019 року включно. Враховуючи наявну переплату до бюджету з орендної плати з фізичних осіб, позивач вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року  у задоволені позову відмовлено.
Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначив неврахування судом першої інстанції умов договору.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони повідомлені про день розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.06.2014 року між Дніпродзержинською міською радою (орендодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки №12889 (далі – Договір)(а.с.12-13).
Відповідно до п.1.1. Договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210400000:02:004:0118, згідно з планом земельної ділянки, що додається.
Згідно з п.2.1. Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2707 га для розміщення гаражного комплексу.
Відповідно до п.3.1. Договору, договір укладається строком до 30.05.2024 року.
24.06.2014 року вищезазначена земельна ділянка передана Дніпродзержинською міською радою в оренду позивачу, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.14).
Під час укладання договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 515358,66 грн. (середня вартість земельної ділянки 199,64 грн./кв.м; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К(і) - 1,000), що підтверджується витягом №1610 від 15.10.2014 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (зворотній бік а.с.14).
Відповідно до п.п.4.1, 4.2 Договору, орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету у розмірі 15460,76 грн./рік без ПДВ, яка визначається відповідно до рішення міської ради від 12.07.2013 року №842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ», ст.288 Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Підпунктом 4.4.3 п.4.4 вказаного Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
Так, між Дніпродзержинською міською радою та ОСОБА_1 погоджено фіксований розмір орендної плати, який складає 15460,76 грн. та визначено, що розмір орендної плати може бути переглянутий, зокрема, в разі зміни розмірів зміни коефіцієнтів індексації.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року у справі №0440/6270/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №344483-1314-0403 від 06.03.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн.
10.04.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив керуючись статтями 17, 288 ПК України провести перерахунок орендної плати за земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210400000:02:004:0118, сплаченої ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за 2015, 2016, 2017 роки у розмірі вище ніж встановлено пунктами 4.1, 4.2 договору оренди земельної ділянки №12889 від                         24.06.2014 року.
09.07.2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС України із заявою, в якій просив перерахувати йому на поточний рахунок платника податків в установі банку (отримувач: транзитний рахунок № НОМЕР_2 ; банк отримувача: ДРУ ПАТ КБ “Приватбанк”; код ЗКПО 14360570, МФО 305299; призначення платежу: зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 для карти № НОМЕР_3 ) надмірно сплачений податок на майно у розмірі 33860,28 грн.
Листом від 25.07.2019 року №922/04-36-55-02-23 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області повідомило, що станом на 16.07.2019 року позитивне сальдо розрахунків по орендній платі фізичних осіб (КБК 18010900) по ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 не відповідає зазначеної у листі суми надмірно сплаченого податку. Згідно діючого законодавства повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань можливо у розмірі існуючої переплати в інтегрованій картці платника. Також зазначено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року у справі №0440/6270/18 прийнято рішення виключно щодо правомірності нарахування за ППР від 06.03.2018 року №344483-1314-0403 у сумі 29332,25 грн. Рішення щодо належної суми сплати орендної плати платником податків в сумі 61843,04 грн. та висновків про надмірно сплачені суми до бюджету у постанові апеляційного суду не розглядалось та, відповідно, не приймалось, тому лист позивача від 09.07.2019 року №б/н залишається без виконання.
Також встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 29.05.2019 року (а.с.16) позивачем здійснено відчуження нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із чим, 31.05.2019 року подано заяву на ім`я міського голови Білоусова А.Л. про розірвання договору оренди землі, зареєстровану ЦНАП м. Кам`янське за №28544 (а.с.15).
19.03.2020 року між ОСОБА_1 та Кам`янською міською радою укладено угоду №8437 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.06.2014 року №12889, підписано акт приймання передачі земельної ділянки (а.с.17-18).
Листом №1082/10/04-36-55-40-18 від 08.01.2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надало позивачу інформацію, що ним сформовано та направлено на адресу платника податків податкові повідомлення-рішення від 25.06.2019 року:
№299790/1-5550-0403 на суму 15460,76 грн. та №300055-5550-0403 на суму 11973,99 грн. про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 рік та січень-травень 2019 року, включно. 
Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що при нарахуванні орендної плати з фізичних осіб за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що свідчить про законність нарахування орендної плати з фізичних осіб позивачу за 2018-2019 роки та відповідно до умов укладеного Договору оренди. Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити перерахунок сплаченої позивачем до бюджету у надмірному розмірі суми за період з 2015 по 2017 року включно, за користування земельною ділянкою, повернувши платнику податків надмірно сплачені грошові кошти, суд зазначив, що позивачем не дотримано законодавчо визначеного порядку повернення помилково сплачених коштів, а отже у задоволенні позову і в цій частині позовних вимог також вважає відмовити. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно із ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно із пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди
Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України.
Пунктом 288.1 ст.288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно з п.288.2 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Пунктом 288.3 ст.288 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Відповідно до п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 ст. 288 ПК України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку:
-  для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;
-  для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Згідно з ст.285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до абзацу першого п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, то контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Пунктом 287.1 ст.287 ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Згідно з пп287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно зі ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Таким чином, пункт 288.5 статті 288 ПК України визначає обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю, а отже питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.
Судом встановлено, що за 2018 рік відповідачем за податковим повідомленням-рішення №299790/1-55500-0403 від 25.06.2019 року за платежем орендна плата з фізичних осіб, код платежу 18010900, визначено суму податкового зобов`язання у розмірі                   15460,76 грн. 
Отже, розмір податкового зобов`язання повністю відповідає умовам п.п.4.1, 4.2 Договору оренди земельної ділянки №12889 від 24.06.2014 року, який укладено між Дніпродзержинською міською радою та позивачем.
Згідно з п.271.2 ст. 271 ПК України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. 
Станом на 25.06.2019 року договір оренди від 24.06.2014 року №12889 був чинним, тому враховуючи, зокрема, рішення апеляційного суду від 28.02.2019 року по справі №0440/6270/18, контролюючим органом сформовано та надіслано на адресу платника податку податкове повідомлення-рішення від 25.06.2019 року №299790/1-5550-0403 на сплату орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 рік на суму 15460,76грн., без врахування коефіцієнту інфляції.
Податкове зобов`язання за ППР від 25.06.2019 року №300055-5550-0403 на суму 11973,99 грн. сформовано на сплату орендної плати за фактичний термін користування земельною ділянкою за 2019 рік, з урахуванням вимог ст.289 ПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржені рішення відповідача прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок сплаченої позивачем до бюджету у надмірному розмірі суми за період з 2015 по 2017 року включно за користування земельною ділянкою, повернувши платнику податків надмірно сплачені грошові кошти, колегія суду апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції, що питання повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань врегульовані нормами ст.ст. 43, 102 ПК України, а також Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787  та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок № 787).
Відповідно до положень п.п. 3, 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Таким чином відповідач не повертає безпосередньо суму надмірно  сплачених коштів. Нормами законодавства встановлено певний алгоритм дій, які вчиняютья у тому числі з урахуванням строків визначених ст. 102 ПК України.
Позивач подавав податковому органу заяви у квітні та липні про перерахунок та повернення  сум коштів, на які отримував відповідь. (а.с. 19-21).
Проте, позивач звертаючись до суду не оскаржує протиправність дії чи бездіяльності  відповідача у вчиненні таких.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №160/3510/20  – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак