ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 810/1464/17
адміністративне провадження № К/9901/29246/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  Чернівецької митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 (суддя - Н.Д. Панченко) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 (колегія суддів: А.Г. Степанюк, В.В. Кузьменко, О.І. Шурко) у справі № 810/1464/17 за позовом Державного підприємства «Димерське лісове господарство» до Львівської митниці ДФС, Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними дій, 
            
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Димерське лісове господарство» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - Відповідач-1, Львівська митниця), Чернівецької митниці ДФС (далі - Відповідач-2, Чернівецька митниця) в якому просило: визнати протиправними дії Львівської митниці щодо затримання залізничного вагону №60605326, що слідував з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу; визнати протиправними дій Чернівецької митниці щодо затримання залізничних вагонів №67166447, №67913137, №67858530, що слідували з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу.
В обґрунтування позову позивач зазначав те, що відповідачі не мали правових підстав для проведення митного контролю у формі огляду (переогляду) вантажу і транспортних засобів, а сам огляд та переогляд був здійснений з порушенням визначеної законом процедури. Зокрема, позивач наголошує, що митні органи не оформлювали у належному порядку рішення про проведення огляду (переогляду), митний контроль було здійснено без повідомлення та участі позивача як особи, що переміщує вантаж через митний кордон України.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Чернівецької митниці щодо затримання залізничних вагонів №67166447, №67913137, №67858530, що слідували з вантажем «технологічна сировина хвойних порід (сосна)» та проведення огляду (переогляду) вантажу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проведення огляду (переогляду) здійснювалося відповідачем-2 без достатніх на те правових підстав, з порушенням встановленої процедури огляду (переогляду) та строків його проведення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Львівської митниці, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів здійснення будь-якого огляду (переогляду) вагону №60605326 відповідачем-1, що виключає можливість визнання протиправними дій з його проведення.
Погодившись по суті із вказаними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції постановою від 23.01.2018 частково змінив мотивування рішення суду першої інстанції, а саме ним зауважено, що суд першої інстанції не врахував особливостей набрання чинності нормативними актами з питань митної справи, що зумовило застосування неправильної редакції Вичерпного переліку до спірних правовідносин, а також не обґрунтував відмінності у правовому статусі перевізника та особи, яка переміщує товар. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач 2, подав касаційну скаргу в якій просив рішення судів скасувати, у задоволені позову відмовити повністю, з підстав порушення ними норм матеріального та процесуального права. Вказується, що переогляд ЖД вагонів здійснив на підставі вказівки правоохоронного органу, оформленого у вигляді листа та законними вимогами. Крім того, митний орган доводить, що рішення керівника про переогляд вантажу не повинно прийматись, так як це не передбачено митним законодавством. Також вказує, що строк переогляду вагонів ним не було порушено, так як такий не передбачений митним законодавством.
          Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача-2, з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДП «Димерське лісове господарство» на виконання зовнішньоекономічного контракту з резидентом Румунії «SC «PROLISOK» S.R.L.» у травні 2016 року відправило із залізничної станції «Бородянка» Південно-Західної залізниці залізничні вагони №60605326, №67166447, №67913137, №67858530 з вантажем «лісоматеріали необроблені, з невидаленою корою, необрусовані з хвойних порід - сосни звичайної - сировина для технологічних робіт».
Дані вагони 18.05.2016 прибули на залізничну станцію «Ходорів» Львівської залізниці, де були затримані на вимогу правоохоронних органів, про що залізницею складено акт загальної форми №162 за формою ГУ-23.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.05.2016 у справі №443/867/16-к надано тимчасовий доступ СВ Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області до лісопродукції, що знаходиться у володінні регіональної філії «Львівська залізниця» та розміщена у вантажних відсіках 55 залізничних вагонів, у тому числі у вагонах №60605326, №67166447, №67913137, №67858530.
25.05.2016 до Львівської митниці надійшов лист Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 24.05.2016 №3051/60/05-2016, яким відповідача-1 зобов`язано забезпечити переогляд залізничних вагонів, зокрема, вагону №60605326 на залізничній станції «Скнилів». Підставою для проведення переогляду залізничного вагону №60605326 у вказаному листі було визначено досудове розслідування №12016140200000489, внесене до ЄРДР 18.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем).
Листом від 24.05.2016 №7653/13-70-20/10/38 Львівська митниця звернулась до регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вимогою забезпечити виведення вагону №60605326 у безпечне місце для здійснення вивантаження та встановлення фактичної відповідності переміщуваного товару товаросупровідній документації (а.с. 24).
Жидачівський ВП Стрийського ВП ГУ НП в Київській області листом від 27.05.2016 року №3132/60/05-2016 повідомив Черкаську митницю про необхідність проведення ретельного огляду ЖД вагонів, зокрема, №67166447, №67913137, №67858530, розпорядження по переміщенню яких надано правоохоронним органом Львівській залізниці, згідно листам від 27.05.2016 року №3142/60/05-2016.  
Як встановлено судом першої інстанції, 05.06.2016 року вагони №67166447, №67913137, №67858530 прибули до пункту пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці.
Листом від 06.06.2016 №24-70-62-20/03 відповідач-2 повідомив начальника станції «Вадул-Сірет» про необхідність забезпечення розвантаження вагонів №67166447, №67913137, №67858530 для проведення їх огляду (переогляду) у порядку, передбаченому п. 5 ст. 338 МК України та п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року №467 «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України».
Результати огляду (переогляду) вагонів №67166447, №67913137, №67858530 зафіксовані Чернівецькою митницею в акті №408020205/2016/000021 від 07.06.2016, в якому зазначено, що під час огляду (переогляду) порушень митних правил не виявлено.
Згідно актів загальної форми від 06.06.2016 року №769 та від 07.06.2016 року №796 час затримки вагонів №67166447, №67913137, №67858530 склав 40 годин та тривав з 05.06.2016 21:50 по 07.06.2016 року 13:35.
Незгода позивача із вказаними діями відповідачів, слугувала підставою для звернення до суду із позовом, що був частково задоволений, з чим погоджується Верховний Суд, з огляду на наступне. 
          Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, зокрема щодо здійснення митного оформлення та проведення митних формальностей врегульовані МК України.
Митному контролю, згідно з частиною першою статті 318 МК України, підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до пункту 29 частини першої статті 4 МК України митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
За визначенням, наведеним у частині четвертій статті 558 Митного кодексу України, правоохоронні органи зобов`язані письмово повідомляти органи доходів і зборів про наявність оперативної інформації щодо можливих випадків переміщення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням норм законодавства України. У разі наявності такої оперативної інформації від правоохоронних органів митний контроль та митне оформлення здійснюються за письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів, який отримав цю оперативну інформацію, або особи, яка виконує його обов`язки, в обсягах та у формах, передбачених цим Кодексом.
Крім того, положення частини четвертої статті 334 МК України визначають, що правоохоронні органи, фінансові установи та інші контролюючі органи України відповідно до законодавства на письмові запити органів доходів і зборів або з власної ініціативи інформують органи доходів і зборів про наявні відомості, необхідні для здійснення митного контролю.
Отже, однією із форм взаємодії правоохоронних органів та органів доходів і зборів є скерування правоохоронними органами на адресу органів доходів і зборів, якими є митниці ДФС, інформації щодо можливих випадків переміщення товарів з порушенням норм законодавства України із подальшою вимогою щодо проведення митницями ДФС митного огляду таких вантажів.
Згідно з частиною п`ятою статті 338 Митного кодексу України огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 467 (надалі також - Вичерпний перелік; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 14 Вичерпного переліку передбачено, що підставою огляду (переогляду) товарів є одержання в установлених законодавством випадках від правоохоронних органів письмового звернення із зазначенням підстави проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з використанням яких можуть бути вчинені порушення законодавства з питань державної митної справи.
У зверненні повинна бути зазначена така інформація:
номер, дата його надіслання;
назва і реквізити письмового доручення слідчого, вказівки прокурора, ухвали слідчого судді, суду, що є підставою для його надіслання;
опис (найменування) товару, марка, модель та номерний знак транспортного засобу або номер контейнера, щодо яких необхідно провести огляд (переогляд);
вид огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів комерційного призначення (огляд або переогляд; ідентифікаційний, частковий або повний);
назва перевізника, одержувача та відправника (у разі наявності);
посада, прізвище, ім`я та по батькові осіб, які братимуть участь у проведенні огляду (переогляду);
строк проведення огляду (переогляду) та строк інформування про результати його проведення.
Як було вірно встановлено судом першої інстанції, що відповідає матеріалам справи, відповідачем-2 вирішено здійснити огляд вагонів №67166447, №67913137, №67858530  на підставі листа Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 27.05.2016 №3132/60/05-2016, який не відповідав формі, яка до нього визначена згідно із приписами пункту 14 названої постанови КМУ. 
Надаючи оцінку доводам відповідача-2, про те, що огляд таких ЖД вагонів здійснено на підставі оформленого у належний спосіб листа  правоохоронних органів, не відповідає дійсності, адже митний орган надає оцінку іншому листу, а саме від 27.05.2016 №3142/60/05-2016, який, як то вбачається із змісту останнього був адресований Львівській залізниці. При цьому обидва таких листи за своїм змістом є подібними, і не містять необхідних складових на підставі яких у відповідача-2 виникли б обов`язки здійснити огляд товару позивача, на підставі частини п`ятої статті 338 МК України. 
У зв`язку із наведеним, Верховний Суд погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позову в частині позовних вимог стосовно відповідача-2.  
Решта доводів касаційної скарги відповідача-2 про незаконність рішень судів попередніх інстанцій в частині їх висновків щодо неприйняття відповідного рішення керівником митного органу про переогляд ЖД вагонів №67166447, №67913137, №67858530 та порушення часових рамок здійснення таких дій, на думку Суду касаційної інстанції не можуть спростувати факт порушення ним вимог митного законодавства, під час виконання листа   Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 27.05.2016 №3132/60/05-2016. При цьому, оскільки дії відповідача-2 по неприйняттю рішення про огляду ЖД вагонів та порушення часових рамок такого огляду є похідними від його дій по реагуванню на лист правоохоронних органів, який складений з порушенням вимог, про що зазначено вище. Відтак, всі наступні дії митного органу, після виконання ним незаконно оформленої вимоги правоохоронних органів є протиправними.  
Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з позицією  суду першої та апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.
Суд касаційної інстанції визнає, що суди не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. 
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Чернівецької митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 - без змін.
2. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник