П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/998/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
19 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року (ухвалене у м. Чернівці 09.10.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61249424 від 11.02.2020.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.10.2020 позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.10.2020 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення, у тому числі за місцем проживання боржника, незалежно від місця реєстрації останнього. У виконавчому написі приватного нотаріуса №1203 від 07.02.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та заяві ТОВ "Фінфорс" про примусове виконання рішення зазначено адресу проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Таким чином, з огляду на надходження вказаного виконавчого напису відповідач не мав підстав для повернення виконавчого документа у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, а єдиним правомірним рішенням за вказаною заявою стягувача є постанова про відкриття виконавчого провадження. Крім того, приватний виконавець не зобов`язаний проводити виконавчі дії спрямовані на перевірку будь-якої інформації щодо боржника до відкриття виконавчого провадження, а також не має права збирати персональні дані боржника до яких належить, зокрема, адреса проживання. 
Позивач та третя особа  не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
19.11.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неотриманням позивачем копії апеляційної скарги, що унеможливило подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. 
Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Матеріали справи свідчать про повідомлення позивача у порядку ст.268 КАС України, а тому не отримання позивачем копії апеляційної скарги не можу слугувати підставою для відкладення апеляційного розгляду справи. При цьому, обов`язкові підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст.205 КАС України, у даному випадку відсутні.
Відповідач та третя особа повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Єдиного реєстру приватних виконавців, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва. Наведена обставина не заперечувалася відповідачем. 
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26.06.2020 за №23/3128 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з  16.11.2010 р. по теперішній час. Відомості про зміну місця реєстрації позивача в матеріалах справи відсутні.
Дослідженням договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.06.2018 № 303785-А, укладеного між кредитодавець ТОВ “СС ЛОУН” та позичальником ОСОБА_1 встановлено, що в договорі зазначено адресу місця реєстрації позичальника (позивача): АДРЕСА_2 . Місце реєстрації позичальника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 також зазначено в додаткових угодах № 1 від 22.07.2018 та № 2 від 19.08.2018, а також графіку платежів до договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.06.2018 № 303785-А. Доказів внесення сторонами змін до вищезазначеного договору та додаткових угод №1, № 2, графіку платежу щодо адреси фактичного проживання позичальника відповідачем та третьою особою не надано.
У виконавчому написі нотаріуса виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за № 1203 від 07.02.2020 р. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 8989,78 грн зазначено адреса реєстрації позивача: АДРЕСА_3 . Водночас, у виконавчому написі також вказано адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 . Стягував: ТОВ «Фінфорс» на підставі договору відступлення вимоги за кредитними договорами. 
0.02.2020 ТОВ “Фінфорс” звернулося до приватною виконавця ОСОБА_2 із заявою б/н про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1203 від 07.02.2020 р. виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 8989,78 грн.
11.02.2020 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. на підставі заяви стягувача та виконавчого напису виконавчого напису №1203 від 07.02.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за №1203 від 07.02.2020 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 8989,78 грн винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61249424 від 11.02.2020 р. В даній постанові вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 
Позивач не погоджується із постановою відповідача від 11.02.2020 про відкриття виконавчого провадження №61249424, а тому звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться поза межами виконавчого округу приватного виконавця, у відповідача не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №1203 від 07.02.2020, а під час прийняття постанови від 11.02.2020 про відкриття виконавчого провадження №61249424 відповідач не перевірив інформації щодо зареєстрованого місця проживання боржника, що у сукупності  свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому  виконанню  у  разі  невиконання  їх  у  добровільному порядку визначаються  Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII  (Закон №1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За приписами пункту 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. 
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Положення частини першої статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (Закон №1403-VIII) та частини другої статті 24 Закону №1404-VIII передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Встановлено, що виконавчим округом відповідача є місто Київ. Отже, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса у разі якщо місцем проживання боржника є місто Київ.
У виконавчому написі нотаріуса виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за № 1203 від 07.02.2020 р. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 8989,78 грн зазначено адреса реєстрації позивача: АДРЕСА_3 . Водночас, у виконавчому написі також вказано адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 . Стягував: ТОВ «Фінфорс» на підставі договору відступлення вимоги за кредитними договорами. 
Згідно з положеннями частин 1, 2, 6 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. 
При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації. Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.
Згідно з частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Отже, на момент відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна не володіла достовірною інформацією про фактичне проживання боржника за вказаною адресою у м. Києві. Оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у неї не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №1203 від 07.02.2020, що свідчить про протиправність спірної постанови.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.