ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 листопада 2020 року           справа №200/4935/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В.,   розглянув   в порядку письмового провадження апеляційну скаргу    ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 р. (у повному обсязі складено 7 серпня 2020 року  у м. Слов`янськ) у справі  № 200/4935/20-а (головуючий І інстанції суддя Христофоров А.Б.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області       про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
     
                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач  19.05.2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила  визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені їй пенсії за віком з 22 січня 2020 року за іншим законом відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;  зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком з 22 січня 2020 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2017-2019 років); вирішити питання судових витрат (а.с. 1-8).
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 7 серпня 2020  року у справі № 200/4935/20-а  у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 99-103).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким  задовольнити позовні вимоги  у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вона у зв`язку з виповненням 60 років, набула вперше за Законом № 1058 право на призначення пенсії за віком за іншим законом, ніж той, за яким отримувала пенсію за віком на пільгових умовах (Закон № 1788).
Разом з тим, відповідачем було відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, оскільки з 19.01.2010 року вже призначено їй пенсію за віком на підставі Закону № 1058 з урахуванням норм п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 та законом не передбачено повторне призначення пенсії згідно одного Закону.
Однак апелянт вважає, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1788. Тобто, це два різних закона. Пенсія за віком на умовах Закону № 1058 їй не призначалась.
За таких обставин вважає, що їй протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком за приписами Закону № 1058.
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог ч. 1  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що  позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11).
За змістом протоколу  про призначення пенсії № 96 від 09.02.2010 року з 19 січня 2010 року позивачу призначено  пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (а.с. 45).
22 січня 2020 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою, в якій просила вперше призначити пенсію за віком за Законом України № 1058. В зазначеній заяві позивач також вказала, що вже отримувала та отримує пенсійні виплати за Законом України № 1788. Згідно із штемпелем Селидовського ОУ ПФУ Донецької області, означена заява відповідачем була отримана 22.01.2020 року за вх. № 105/00 (а.с. 18).
08 лютого 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою в якій знову просила про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та надання матеріалів пенсійної справи  (а.с. 31-33). 
Листом Селидовського ОУ ПФУ Донецької області від 24.02.2020 року за № 18/С-01-01-08, позивача було повідомило, що  у зв`язку із тим, що її заява від 08.02.2020 року, яка надійшла до управління 10.02.2020 року за вх. № 188/06, не відповідає вимогам п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 року, вона була кваліфікована та зареєстрована за ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 26-27).
У листі позивачу роз`яснено, що 19.01.2010 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) з урахуванням норм п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії позивача був визначений відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058. Станом на 10.02.2020 року страховий стаж позивача врахований по 30.04.2016 року та складає 37 років 7 місяців 29 днів, стаж роботи за Списком № 2 – 18 років 8 місяців 10 днів. Згідно ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв. Таким чином розмір пенсії позивача розрахований із заробітної плати за період з 01.07.1995 року по 31.05.2000 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2014 року. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку після оптимізації – 1,61195.
З 01.03.2019 року згідно із Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124, позивачу було проведено індивідуально - масовий перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати у галузях економіки за 2014 – 2016 роки – 4404,35 грн., за результатами якого, розмір заробітку склав – 7099,59 грн. (а.с. 26 - 27). 
03 квітня 2020 року позивач звернулась до відповідача з листом, в якому з посиланням на неотримання інформації щодо розгляду Управлінням раніше поданих нею заяв про призначення їй пенсії за віком вперше у відповідності до ст. 26 Закону № 1058, просила відповідача розглянути подані нею заяви та прийняти відповідне рішення про призначення (перерахунок), або про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії, про яке поінформувати її у встановлені порядок та строки (а.с. 28).
03 квітня 2020 року позивачем до Селидовського ОУ ПФУ Донецької області також була подана заява «Про призначення пенсії» за формою, передбаченою Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( п. 4.1 розділу ІV), в якій позивач просила призначити їй пенсію за віком вперше згідно ст. 26 Закону України № 1058 (а.с. 29-30).
04 квітня 2020 року позивач звернулась до відповідача зі скаргою, в якій висловила незгоду із листом Селидовського ОУ ПФУ Донецької області від 24.02.2020 року за № 18/С-01-01-08, та просила надати відповідь на її лист від 08.02.2020 року, та копії документів з пенсійної справи. Аналогічна за змістом скарга 05 квітня 2020 року була також подана позивачем до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області (а.с. 21-25).
Листом Селидовського ОУ ПФУ Донецької області від 13 квітня 2020 року за № 4055/02 позивачу  повідомлено, що у зв`язку із тим, що до її заяви про призначення пенсії від 03 квітня 2020 року, яка надійшла до Управління 07 квітня 2020 року вх. №361/06, не надано необхідного пакету документів відповідно до вимог Порядку № 22-1, вона була кваліфікована та зареєстрована за ст. 5 Закону України «Про звернення громадян». Роз`яснено, про право позивача на звернення до Управління через веб-портал електронних послуг Фонду (а.с. 34-35).
Листом від 24 квітня 2020 року позивачем у відповідності до листа Селидовського ОУ ПФУ Донецької області від 13 квітня 2020 року за № 4055/02 до Селидовського ОУ ПФУ Донецької області була направлена заява про призначення пенсії разом із пакетом документів (а.с. 36,37).
25 квітня 2020 року позивачем через веб-портал електронних послуг Фонду була направлена заява зареєстрована за № 1792 від 25 квітня 2020 року про перерахунок пенсії. Вид пенсії/перерахунку: Перехід на пенсію за іншим Законом (а.с. 37-39).          
27 квітня 2020 року за наслідками розгляду заяви позивача від 25 квітня 2020 року № 1792 (веб-портал), про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення № 1792 «Про відмову на інший вид пенсії», яким позивачу  відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, з тих підстав, що позивачу з 19 січня 2010 року вже призначено пенсію за віком на підставі вказаного Закону № 1058-ІV, з урахуванням норм п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, та законом не передбачено повторне призначення пенсії згідно одного Закону (а.с. 44).  
Спірним у цій справі є правомірність рішення відповідача щодо відмови  позивачу у призначені пенсії за віком з 22 січня 2020 року за іншим законом відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів  не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо   відмови у задоволені  позовних вимог  з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За унормуванням ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).
Приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV окреслено: за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За визначенням ч. 2 ст. 40 Закону N 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
В п. 2, 16 розд. XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV відбито, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.
Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Позивачу було призначено пенсію  за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV позивач звернувся вперше 22 січня 2020 року.
Законом України   № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, були внесені зміни до Закону № 1058, який, крім іншого, було доповнено розділом XIV-1, у статті  114 якого зазначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Отже, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 2) регулюється Законом України «Про  загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (з урахуванням змін та доповнень).
Тобто, на час призначення позивачу пенсії, а саме 19.01.2010 року, Закон № 1058 не мав у своєму складі статті 114, тому пенсію їй вперше було призначено за Законом № 1788.
За правилами п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.  
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду  від 31.10.2018 р. у справі № 876/5312/17.          
Таким чином, висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог є помилковим.
За частиною другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.
У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.
В рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Суд зазначає, що у даному випадку права позивача порушені  прийняттям відповідачем рішення  про відмову на інший від пенсії № 1792 від 27 квітня 2020 року.
За таких обставин належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області   від 27 квітня 2020 року № 1792 та зобов`язання Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області   призначити ОСОБА_1  пенсію за віком з 22 січня 2020 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2017-2019 років).
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним задовольнити позовні вимоги  з коригуванням способу захисту порушеного права, тобто вийти за межі позовних вимог згідно з  ч. 2 ст. 9 КАС України.
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем  не доведено, що у даних правовідносинах він діяв правомірно. 
Частиною 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статями  308,  311, 315, п. 2, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                        
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 р.    –  задовольнити.
Рішення   Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 р.   у справі  № 200/4935/20-а –  скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  до  Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії –  задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1792 від 27 квітня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено  у переведенні на пенсію за віком.
Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ЄДРПОУ 41247274)  призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком з 22 січня 2020 року відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2017-2019 р.р.).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5  ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року.         

Колегія суддів                                                                      Г.М. Міронова 

                                                                                                         І.В. Геращенко

                                                                                                         Л.В.Ястребова