ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2020 р.           Справа№ 925/1214/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пантелієнка  В.О.
суддів:            Верховця  А.А. 
          Доманської  М.Л. 
 
секретар судового засідання   Звершховська І.А.

за участю представників:
від позивача -  Васьківський Л.М. дов. №500-08/131 від 22.06.2020р.;
від відповідача - Овсієнко О.І. дов. №972/09-03 від 04.02.2020р., Якушенко В.А. дов. №293/09-03 від 13.01.2020р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Черкасиобленерго»
на рішення господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р.
(повний текст складено 04.08.2020р.)
у справі №925/1214/18 (суддя Боровик С.С.)
за позовом Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Азот»
до ПАТ «Черкасиобленерго»
про стягнення 104  149  157,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р. по справі №925/1214/18 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «Азот», надмірно сплачені грошові кошти в сумі 62   338 334,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 22   161 711,58 грн., 3% річних в розмірі 5   166 433,48 грн. та 616 700,00 грн. витрат зі сплати судового збору, в іншій частині позову відмовлено та видано наказ.
Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ПАТ «Черкасиобленерго» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Азот» просить відмовити ПАТ «Черкасиобленерго»  у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р. - залишити без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Черкасиобленерго» на рішення господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р. по справі №925/1214/18 та призначено її до розгляду на 16.11.2020р.
Колегією суддів у судових засіданнях 16.11.2020р. і 30.11.2020р. оголошувались перерви згідно ст. 216 ГПК України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи  правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Публічне акціонерне товариство "Азот" звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", в якому просило стягнути з ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ПАТ "Азот" надмірно сплачені грошові кошти в сумі 62  338 334,09 грн., пеню в розмірі 11  245 983,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 2  479 0581,10 грн., 3% річних в розмірі 5  774 259,11 грн. 
Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у задоволенні позову було відмовлено повністю.
Рішення місцевого суду було умотивовано тим, що грошові кошти в розмірі 66 300 000,00 грн. були отримані відповідачем на підставі Договору, тому вони не можуть вважатися безпідставно набутим майном. Оскільки судом першої інстанції встановлено відсутність підстав для задоволення основної позовної вимоги, то похідні вимоги стягнення 3% річних та інфляційних втрат і пені також задоволенню не підлягали.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року апеляційну скаргу ПАТ "Азот" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у справі №925/1214/18 було залишено без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у справі №925/1214/18 - без змін.
Постановою Верховного суду від 14.11.2019р. касаційну скаргу ПАТ "Азот" було задоволено частково, постанову апеляційної інстанції від 05.06.2019р. та рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019р. у справі №925/1214/18 скасовано, справу №925/1214/18 передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.03.2020 року змінено підставу позовних вимог на стягнення з ПАТ "Черкасиобленерго" на ПАТ "Азот" надмірно сплаченої попередньої оплати в сумі 62 338 334,09 грн.,  пені  в  розмірі 11 245 983,58 грн., інфляційних втрат в розмірі 24 790 581,10 грн., 3% річних в розмірі 5 774 259,11 грн. Стягнуто з ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ПАТ "Азот" судовий збір в розмірі 616 700,00 грн. закрито підготовче провадження у справі №925/1214/18 та призначено справу до розгляду по суті.
Зі змісту заяви про зміну підстав позовної заяви вбачається, що 24 травня 2005 року між ПАТ "Азот" та ПАТ "Черкасиобленерго" був укладений Договір про постачання електричної енергії №524-213, згідно умов якого Відповідач (Постачальник) зобов`язався постачати Позивачу (Споживач) електричну енергію, а Позивач зобов`язався сплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.
Згідно пунктів 3, 4 Додатку №3 "Порядок розрахунків" до Договору, плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, плата за надання Споживачу додаткових послуг здійснюється на поточний рахунок Постачальника електричної енергії. Розрахунковим періодом за активну і реактивну електричну енергію та інші платежі вважається період часу з 00 годин 1-го розрахункового місяця по 00 годин 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за який визначається обсяг спожитої електроенергії.
Згідно пункту 6 Додатку №3 "Порядок розрахунків" до Договору, плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Споживачем на протязі трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу. Першого числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник електричної енергії складає Акт постачання електроенергії в кількісному та вартісному виразі, Акт звірки та надає їх Споживачу.
Відповідно до Акту поставки електричної енергії на ПАТ "Азот" через електромережі ПАТ "Черкасиобленерго" у жовтні 2015 року, Відповідачем було надано Позивачу послуги з перетікання реактивної електричної енергії у жовтні 2015 року на суму 124 631,64 грн.
На виконання умов Договору Позивачем було сплачено Відповідачу за перетікання реактивної електричної енергії 20 000 000,00 грн. згідно платіжного доручення №6597 від 30.10.2015 року.
Таким чином, Позивачем були виконані покладені на нього обов`язки, оплативши Відповідачу надані ним послуги за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі та порядку, що встановлені Договором.
24.11.2015 року Позивач, виявивши переплату Відповідачу за перетікання реактивної електричної енергії, направив Відповідачу листа за вих. №202-09/199 з вимогою повернути помилково перераховані грошові кошти в розмірі 19 875 368,36 грн. (за мінусом фактичної оплати реактивної енергії за жовтень 2015 року) до 27.11.2015 року.
Факт здійснення переплати Позивачем за перетікання реактивної електричної енергії також було відображено Відповідачем в рахунку-фактурі №524 від 30.11.2015 року за листопад 2015 року в сумі 19 720 467,69 грн. 
Отже, з моменту отримання вимоги Позивача від 24.11.2015 року, у Відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 19 875 368,36 грн.
Листом за №7480/09-03 від 25.11.2015р. Відповідачем було визнано, що на його рахунок надійшли кошти від Позивача, у зв`язку з чим переплата складає суму 19 875 368,36 грн. Проте, у зв`язку з відсутністю вільних обігових коштів Відповідач не міг провести повернення переплачених Позивачем коштів за реактивну електричну енергію.
Враховуючи отриману від Відповідача відповідь з відмовою у поверненні надмірно сплачених грошових коштів, Позивачем було направлено Відповідачу Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2015 року за №202-09/201, якою повідомлено Відповідача про припинення зобов`язань між ПАТ "Азот" та ПАТ "Черкасиобленерго" на суму 19 875 368,36 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог щодо зобов`язань Відповідача повернути Позивачу безпідставно отримані грошові кошти та зобов`язань Позивача сплатити Відповідачу вартість активної електроенергії на суму 19 875 368,36 грн. 
22.12.2015 року Позивач зайво сплатив Відповідачу грошові кошти за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 46 300 000,00 грн. згідно платіжного доручення №9565.
30.12.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з листом за вих. №202-08/217 з вимогою повернути помилково перераховані кошти в розмірі 46 300 000,00 грн. до 06.01.2016 року. Отримання Відповідачем вказаної вимоги повернути кошти підтверджується відбитком штемпелю канцелярії підприємства Відповідача з вхідним номером.
Факт здійснення переплати Позивачем за перетікання реактивної електричної енергії також було відображено Відповідачем в рахунку-фактурі №524 від 31 грудня 2015 року за грудень 2015 року в сумі 65 992 266,48 грн.
Отже, з моменту отримання вимоги Позивача від 30.12.2015 року, у Відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 46 300 000,00 грн.
Не отримавши від Відповідача відповідь на свою вимогу у передбачений законодавством строк, Позивач направив Відповідачу Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.01.2016 року за №202-09/02, якою повідомив Відповідачу про припинення зобов`язань між ПАТ "Азот" та ПАТ "Черкасиобленерго" на суму 46 300 000,00 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог щодо зобов`язань Відповідача повернути Позивачу безпідставно отримані грошові кошти та зобов`язань Позивача сплатити Відповідачу вартість активної електроенергії на суму 46 300 000,00 грн. 
Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.01.2018р. по справі №925/1217/18, яке набрало законної сили 11.04.2018 року, було визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ "Азот" про зарахування зустрічних однорідних вимог №202-09/201 від 30 листопада 2015 року. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.07.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 та рішення господарського суду Черкаської області від 24.01.2018 у справі № 925/1217/17 було залишено без змін.
Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.10.2017р. по справі №925/1218/18, яке набрало законної сили 25.01.2018р., було визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ "Азот" про зарахування зустрічних однорідних вимог 12.01.2016р. №202-09/02. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.05.2018р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 25 січня 2018 року та рішення господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 925/1218/17 було залишено без змін.
Відповідач, в свою чергу, листом від 04.06.2018 року за №4426/03-01 повідомив Позивача про здійснення ПАТ "Черкасиобленерго" коригування суми заборгованості за активну електричну енергію по бухгалтерському обліку у зв`язку з визнанням недійсними правочинів згідно заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.01.2016р. №202-09/02 та від 30.11.2015р. №202-09/201.
Згідно наданого Відповідачем рахунку-фактури №524 від 31.10.2018р., станом на 01.11.2018р. переплата Позивача за послуги за перетікання реактивної електроенергії становила 65 338 334,09 грн. Отже, як наслідок визнання судом недійсними угод у формі заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, з моменту набрання рішеннями судузаконної сили, у Відповідача поновились зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти.
Так як названими рішеннями судів були визнані недійсними правочини згідно заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, зобов`язання Відповідача по поверненню Позивачу надмірно сплачених грошових коштів поновились з моменту набрання такими рішеннями законної сили, а саме:
-          з 11.04.2018 року поновилось зобов`язання повернути 19 875 368,36 грн.;
-          з 25.01.2018 року поновилось зобов`язання повернути 46 300 000,00 грн. 
На думку позивача правова природа вищевказаних коштів є попередньою оплатою за послуги з перетікання реактивної електричної енергії, які Відповідач надає Позивачу.
Таким чином, враховуючи той факт, що Позивач з травня місяця 2018 року не здійснював оплату рахунків-фактур, які Відповідач виставляв ПАТ "Азот" за надані послуги з перетікання реактивної електричної енергії, а Відповідач почав зараховувати із здійсненої Позивачем надмірно сплаченої попередньої оплати грошові кошти в рахунок оплати поточних послуг з перетікання реактивної електричної енергії, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані кошти були попередньою оплатою, оскільки лише з попередньої оплати можливо здійснювати зарахування грошових коштів в рахунок оплати поточних послуг з перетікання реактивної електричної енергії, які Відповідач надавав Позивачу.
Станом на дату подання позову сума надмірно сплаченої попередньої оплати склала 65 338 334,09 грн. 
Позивач також в своїй заяві зазначав, що хоча сума надмірно сплаченої попередньої оплати Позивача Відповідачу склала 65 338 334,09 грн., в даному випадку Позивач, користуючись наданим законодавством правом, просив місцевий суд стягнути з Відповідача надмірно сплачені кошти у сумі 62 338 334,09 грн.
З матеріалів письмового відзиву відповідача встановлено наступне.
Відповідно до умов Договору обов`язком Позивача є прийняття електричної енергії та її оплата у визначеному порядку, а обов`язком Відповідача - лише її постачання. Свій обов`язок по Договору щодо постачання електричної енергії Відповідач виконував та виконує своєчасно і в повному обсязі. Умови Договору не містять будь-яких грошових зобов`язань з боку Відповідача, зобов`язання останнього з повернення переплати або надмірно сплачених коштів як умовами Договору так і жодним нормативно-правовим актом також не передбачені.
З урахуванням вищевикладеного Відповідач вважає, що Позивач мав право вимагати від Відповідача належного виконання зобов`язання за Договором, а саме постачання йому електричної енергії, а не сплати грошових коштів у формі заборгованості.
Доводи Позивача, що з моменту отримання вимог від 24.11.2015р. та від 30.12.2015р. у Відповідача виникли зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти є безпідставними.
Відповідач вважає, що право вимоги щодо стягнення надмірно сплачених коштів може з`явитися у Позивача виключно у разі припинення дії Договору на суму залишку таких коштів та відповідно при застосуванні абсолютно інших норм права.
Враховуючи, що Позивачем не доведено факту порушення Відповідачем зобов`язання за Договором, відповідно застосування норм ст. 625 ЦК України щодо стягнення з останнього індексу інфляції та три проценти річних є також безпідставним.
Щодо вимог про стягнення з Відповідача пені відповідач зазначав наступне.
ПАТ "Черкасиобленерго" перебуває у процедурі банкрутства з 14.05.2004р., що підтверджується ухвалою господарського суду Черкаської області у справі № 01/1494 від 14.05.2004р. Провадження у справі про банкрутство триває до цього часу на стадії розпорядження майном, а ухвалою місцевого суду від 14.05.2004р. було введено мораторій на задоволення майнових вимог кредиторів за виключенням виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю громадян, авторської винагороди.
Відповідач вважає, що оскільки провадження у справі про визнання Відповідача банкрутом було порушено до набрання чинності Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №4212-VI, яким Закон викладено у новій редакції, до даних правовідносин слід застосовувати положення Закону, без врахування зазначених змін.
Частиною четвертою статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).
За таких обставин, відповідач просив місцевий суд відмовити позивачеві у задоволені його позову з урахуванням поданої заяви про зміну підстав позовних вимог.
Судом першої інстанції ухвалою від 16.03.2020р., з порушенням норм процесуального права, було змінено підставу позовних вимог.
Колегія суддів звертає увагу, що положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.
Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді, справи допускається в строки встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
У своїй заяві про зміну підстав позову Позивач посилався на постанову Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.11.2018р. за № 1447 та зазначав, що з 01.01.2019р. змінився статус Відповідача щодо провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії.
Таким чином, зміни фактичних обставин справи настали для Позивача не пізніше 01.01 2019р.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою місцевого суду від 22.01.2019р. у справі № 925/1214/18 було закрито підготовче провадження у справі.
Таким чином, станом на 01.01.2019р. тривало підготовче провадження у справі 925/1214/18, однак Позивач не скористався процесуальним правом, яке передбачено нормами ст. 46 ГПК України та не подав заяву про зміну підстав позовної заяви до закінчення підготовчого засідання, що відповідно свідчить про те, що Позивач пропустив строк для звернення до суду із такою заявою.
Положеннями ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Приписами ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою стягнення з Відповідача грошових коштів є невиконання останнім умов договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005р. за № 524-213 (далі - Договір) укладеного між Сторони.
Таким чином підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у даній справі є Договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до умов Договору обов`язком Позивача є прийняття електричної енергії та її оплата у визначеному порядку, а обов`язком Відповідача - її постачання.
З матеріалів справи вбачається, що свій обов`язок по Договору щодо постачання електричної енергії Відповідач виконував та виконує своєчасно і в повному обсязі.
Умови Договору не містять будь-яких грошових зобов`язань з боку Відповідача, зобов`язання останнього з повернення переплати або надмірно сплачених коштів як умовами Договору так і жодним нормативно-правовим актом також не передбачені.
Колегія суддів вважає, що Позивач має право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язання за Договором, а саме постачання йому електричної енергії та надання послуг з перетікання реактивної електроенергії, а не сплати грошових коштів у формі заборгованості.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що з моменту отримання вимог
від 24.11.2015р. та від 30.12.2015р. у Відповідача виникли зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти є передчасним, зробленим без належного аналізу змісту Договору. На думку апеляційного суду, мала місце попередня оплата Позивачем за електроенергію, яка поставляється Відповідачем згідно Договору і її залишок не підлягає стягненню. Названий висновок доводиться дослідженням платіжних документів (платіжне доручення №6597 від 30.10.2015 року на суму 20  000  000 грн., платіжне доручення №9565 від 22.12.2015 року на суму 46 300 000,00 грн., а.с. 68, 73 т. 1). Крім того з цього залишку попередньої оплати здійснювались поточні платежі, що вказує на цільове призначення цієї суми грошей, що є предметом даного спору. Оскільки з надмірної сплати не можуть здійснюватись поточні платежі без попереднього узгодження між сторонами. Такого узгодження в даному випадку не було.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не містить обґрунтованих висновків
щодо порушення Відповідачем зобов`язання за Договором, відповідно застосування
норм ст. 625 ЦК України щодо стягнення з останнього індексу інфляції та три проценти
річних є також безпідставним.
Так, за змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки висновки викладені у рішенні господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р. у даній справі не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна  скарга ПАТ «Черкасиобленерго»  підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. В задоволенні позовних вимог ПрАТ «Азот»  необхідно відмовити повністю з наведених вище мотивів, стягнувши з позивача понесені відповідачем судові витрати за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283  ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -                               
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» задовольнити.
Рішення господарського суду Черкаської області від 04.08.2020р. у справі №925/1214/18 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким : ПрАТ «Азот» в позові про стягнення 104  149  157,88 грн. з ПАТ «Черкасиобленерго» відмовити повністю.
Стягнути з ПрАТ «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, б. 72, код ЄДРПОУ 00203826) на користь ПАТ «Черкасиобленерго» (18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285, код ЄДРПОУ 22800735) 925 050 грн. понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.
Справу №925/1214/18 повернути до господарського суду Черкаської області, який зобов`язати видати наказ.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288  ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.12.2020р. 

Головуючий суддя                                                            В.О. Пантелієнко 

Судді                                                                                А.А. Верховець

                                                                                М.Л. Доманська