ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/1792/20 Головуючий в 1 інстанції Берлімова Ю.Г.
Провадження №33/819/405/20                                   Доповідач в апеляційній інстанції Коровайко О.І.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року                                                         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Коровайка О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, непрацюючого,-                               
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 07 червня 2020 року о 21.50 год. в м. Генічеськ по вул. Курасова керував ТЗ «Honda Lead» б/н, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Водію запропоновано пройти освідування, яке було проведено в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 1,78 проміле. Чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому зазначає, що 25.09.2020 року направив апеляційну скаргу, проте вона було повернута у зв`язку з пропущенням строків для її подачі. Вважав, що строки на оскарження ним не пропущені, так як текст постанови отримав 17.09.2020 року. Просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні клопотання про поновлення строку, перевіривши матеріали адміністративної справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.        
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена Генічеським районним судом Херсонської області 07.09.2020 року, апеляційну скаргу на вказану постанову подано 25.09.2020 року, 05.10.2020 року постановою Херсонського апеляційного суду вказану апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку з тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено і апелянт не порушував питання про його поновлення. 21.10.2020 року згідно відбитку штампа вхідної кореспонденції суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Доводи апелянта про те, що копію постанови він отримав лише 17.09.2020 року, а тому був позбавлений права на апеляційне оскарження, є необґрунтованими, оскільки законодавець не пов`язує строк апеляційного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з датою отримання постанови, а обчислюється він з дня винесення такої постанови, тобто з 07.09.2020 року, і відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної постанови, апелянт був присутній у вказаному судовому засідання та надавав пояснення.
Окрім того, відповідно до протоколу серії БД № 194473, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, останньому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а також в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.        
Принцип диспозитивності, який є загальною засадою усіх процедурних кодексів судочинства, передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне.
Таким чином, враховуючи достатні дані про обізнаність правопорушника щодо складання протоколу, а також постановлення судового рішення відносно нього на власний розсуд не скористався своїм правом на апеляційне оскарження у встановлений законом строк.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Поважними причинами необхідно вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.        Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими фактичними даними.        
Разом з цим, апелянтом у зазначеному клопотанні не наведено будь-яких доводів або обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, що не позбавляє його можливості повторно звернутись до суду при належному обґрунтуванні поважності причин пропуску такого строку.        
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя          О.І. Коровайко