ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 804/5301/17
адміністративне провадження № К/9901/4949/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області; Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Професійної спілки атестованих працівників ОВС України, про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (головуючий суддя Рябчук О.С.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (головуючий суддя Мельник В.В., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.),
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1.          У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
-          визнати незаконним і скасувати наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 16.03.2015 №805 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;
-          визнати незаконним і скасувати наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.03.2015 №119 о/с про звільнення його з органів внутрішніх справ;
-          поновити його на займаній посаді оперуповноваженого СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області;
-          стягнути з ГУМВС України в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10  000 грн.
2.          Позов обґрунтував тим, що його незаконно звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, оскільки дисциплінарного проступку він не вчиняв, а його вину в інкримінованому правопорушенні не встановлено обвинувальним вироком суду. Зазначив також про порушення порядку його звільнення, яке відбулося без отримання попередньої згоди профспілки. Крім того, йому не було надано копію наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності або витягу з наказу; в записі про звільнення в трудовій книжці не вказано причину звільнення; запис не завірений печаткою; вчасно не видано копію наказу про звільнення.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Справа розглядалася судами неодноразово.
4. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено з тих мотивів, що позивача обґрунтовано і з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ.
5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05 липня 2017 року скасував зазначені судові рішення, а справу направив на новий судовий розгляд. Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що судами попередніх інстанцій не перевірено дотримання відповідачем порядку та процедури проведення службового розслідування і звільнення позивача. Крім того, не було перевірено, чи є позивач членом профспілкових органів, а якщо так, то чи надавалась такими органами згода на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
6. За наслідками повторного розгляду справи постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
7. Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтували прийняте рішення тим, що відповідачами дотримано встановлену процедуру службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та доведено факт порушення ним службової дисципліни, що є самостійною підставою для звільнення його з органів внутрішніх справ, незалежно від того, чи притягнуто його за ті самі дії до кримінальної відповідальності. При цьому, з огляду на приписи статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", суди дійшли висновку, що згода профспілкового органу на звільнення позивача зі служби не вимагалась.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення судами обставин справи, які мають значення для її вирішення, просить скасувати ухвалені ними рішення та постановити нове - про задоволення позову.
9. Скаргу аргументує тим, що суди безпідставно визнали технічною помилкою зазначену у висновку службового розслідування дату початку його проведення, оскільки, на думку позивача, правоохоронний орган не може допускати технічних помилок у своїй роботі, і вказана ним дата свідчить про порушення його права надати пояснення у межах службового розслідування. Вказує також на те, що суди залишили поза увагою його скарги до Прокуратури Дніпропетровської області з приводу порушення законодавства під час проведення обшуку в його помешканні, вважаючи, що до розгляду цих скарг в межах кримінального провадження і з?ясування дійсних обставин справи його було передчасно звільнено з роботи.
10. У відзиві на касаційну скаргу ГУМВС в Дніпропетровській області просить залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, вказуючи на їх законність і обґрунтованість.
11. Від інших осіб, які беруть участь у справі, відзивів на касаційну скаргу не надійшло.
12. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з такого.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
13.          З 19.02.2007 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 05.08.2014 - на посаді оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області.
14. 12.02.2015 до ГУМВС України в Дніпропетровській області з УВБ в Дніпропетровській області ДВБ МВС України надійшла інформація про те, що під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №42014040000000725, відкритому 23.12.2014 Прокуратурою Дніпропетровській області за частиною другою статті 307 КК України, задокументовано протиправну діяльність оперуповноважених СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в тому числі молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , а саме: їх причетність до незаконного розповсюдження наркотичних і психотропних речових, а також штучного створення ситуацій, які надавали їм можливість вимагати та отримувати від громадян неправомірну грошову винагороду за не притягнення до кримінальної відповідальності за фактами причетності до незаконного обігу заборонених до обігу речовин.
15. За вказаним фактом наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.02.2015 №451 призначено службове розслідування, яким установлено, що 12.02.2015 окремі працівники СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в тому числі молодший лейтенант міліції ОСОБА_1 , були затримані представниками УВБ, прокуратури області та ГУМВС України в Дніпропетровській області після передачі громадянину "Ш" пакунку з речовиною рослинного походження, загальною вагою 5 грамів, за зовнішніми ознаками схожу на наркотичну речовину "марихуану" та примушування його передати цей пакунок третій особі.
16.          Установлено також, що за місцем проживання позивача під час санкціонованого обшуку виявлено та вилучено речовину рослинного походження загальною вагою приблизно 5 грамів, за зовнішніми ознаками схожу на наркотичну (згідно з висновком експерта від 12.03.2015 №378 - канабіс (марихуана).
17.          Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, скориставшись правом, передбаченим статтею 63 Конституції України, про що зазначив на бланку письмового пояснення від 12.02.2015, складеному начальником сектору СГР ВКЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції Молчановим Р.Ю.
18.          За результатами службового розслідування комісією у складі співробітників ГУМВС України в Дніпропетровській області і Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області складено висновок від 16.03.2015, затверджений начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області генерал-майором міліції Глуховерею В.А., яким інформацію про протиправні дії окремих працівників СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області визнано такою, що знайшла своє підтвердження, та запропоновано притягнути, зокрема, оперуповноваженого СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Присяги працівника ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155 (далі - Правила поведінки та професійної етики), в частині обов`язку працівника органу внутрішніх справ не зраджувати моральним принципам служби.
19. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 16.03.2015 №805 за порушення службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника ОВС України, Правил поведінки та професійної етики в частині обов`язку працівника органу внутрішніх справ не зраджувати моральним принципам служби, на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.
20. 17.03.2015 працівниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області складено акт про відмову позивача від ознайомлення з матеріалами службового розслідування.
21.          Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.03.2015 №119 о/с молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого СБНОН Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звільнено з 24.03.2015 з органів внутрішніх справ України у запас за підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).
V. Позиція Верховного Суду
22.          Згідно з підпунктом "є" пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.
23.          Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
24.          За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб.
25.          За приписами пункту 1.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.
26. Положеннями пунктів 1.2 і 2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики обумовлено, що норми професійної етики вимагають від працівника: поводитися з почуттям власної гідності, доброзичливо і відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у громадян повагу до органів внутрішніх справ і готовність співпрацювати з ними; уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій; не допускати впливу сторонніх осіб, особистих (приватних) інтересів, інтересів членів своєї сім`ї на виконання службових обов`язків, якщо ці інтереси не співпадають із завданнями органів внутрішніх справ або суперечать їм.
27.          Статтею 14 Дисциплінарного статуту, яка регулює порядок накладання дисциплінарних стягнень, установлено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
28. Згідно з пунктом 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 (чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція), підставами для проведення службового розслідування є, зокрема, порушення особами рядового та начальницького складу (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. 
29.          Відповідно до пунктів 5.2 і 5.3 Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення та завершується датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.
30. У силу пункту 6.3 Інструкції  особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. 
31. Однією із підстав для скасування у касаційному порядку попередніх судових рішень у цій справі слугувало те, що суди не перевірили дотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування, зокрема, не звернули уваги на те, що службове розслідування призначено наказом ГУМВС від 13.02.2015, тоді як позивач відмовився від надання пояснень 12.02.2015, тобто поза межами службового розслідування.
32. Під час нового розгляду справи суди встановили, що службове розслідування стосовно позивача призначене відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12.02.2015 №451 "Про організацію проведення службового розслідування", копію якого було долучено до матеріалів справи у судовому засіданні 11 жовтня 2017 року.
33. При цьому суди мотивовано виходили з того, що зазначена у висновку службового розслідування від 16.03.2015 інформація про його проведення на підставі наказу ГУМВС від 13.02.2015 №451 спростовується як наданою відповідачем копією цього наказу із реквізитами "від 12.02.2015 №451", так і письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.02.2015, які він надав одному з членів комісії з проведення службового розслідування - начальнику ССГР ВКЗ Дніпропетровського МУ капітану міліції Молчанову Р.Ю .
34.          За наведених обставин та враховуючи, що інших даних про те, в рамках якої процесуальної дії він відмовився від дачі пояснень 12.02.2015, позивач не зазначив, а також відмовився від пропозиції ознайомитися з матеріалами службового розслідування, про що відповідачем складено акт від 17.03.2015, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про дотримання відповідачами встановленої процедури службового розслідування стосовно ОСОБА_1 , в тому числі щодо інформування його про підстави проведення такого розслідування, відібрання письмових пояснень, ознайомлення з висновком службового розслідування і матеріалами, зібраними в процесі його проведення.
35.          Що стосується доводів позивача про відсутність згоди профспілкового органу на його звільнення, то суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що відповідно до частини дев?ятої статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" на працівників органів внутрішніх справ не поширюються гарантії для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, щодо отримання при їх звільненні попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.
36.          Отже, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України, що відповідає тяжкості та обставинам вчиненого ним проступку і відношенню позивача до нього.
37.          Як правильно зазначили суди обох інстанцій, посилання позивача на відсутність обвинувального вироку суду на час прийняття оскаржуваних наказів не виключає можливості притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни, що в силу підпунктів "є" і "й" пункту 64 Положення є різними підставами для звільнення зі служби.
38. У зв?язку з цим скарги позивача до органів прокуратури з приводу незаконного проведення обшуку в його помешканні, що підлягають розгляду в межах кримінального провадження, не мають значення для вирішення цієї адміністративної справи.
39.          Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.
Керуючись статтями 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська