ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8327/20 Справа № 214/5959/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони:
заявник:   ОСОБА_1 
боржник:  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, яка постановлена суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст ухвали суду складено 07 серпня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В червні 2020 року   ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви зазначено, що 21 січня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зменшено розмір стягуваних аліментів з 1/4 частини всіх видів доходів позивача до 1/8 частини. 
Постановою Інгулецького відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ 03 березня 2020 року відкрито провадження за виконавчим листом №214/5959/19, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 21 січня 2020 року на підставі вище зазначеного рішення, тому стягнення аліментів провадиться у зменшеному розмірі. Видаючи виконавчий лист №214/5959/19 суд зазначив, що рішення набрало законної сили 21 січня 2020 року, однак заявник ОСОБА_1 вважає, що виконавчий лист був виданий передчасно, а отже є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона отримала копію заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06 березня 2020 року та подала заяву про перегляд заочного рішення у встановлені строки, заява була прийнята судом до розгляду, яка 11 червня 2020 року залишена без задоволення. Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у строк, який починає перебіг з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Оскільки заявником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, тому вважає, що рішення суду не набрало законної сили, а виконавчий лист виданий передчасно та не підлягає виконанню. У зв`язку із вищезазначеним заявник просила суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання стягнення з боржника суму аліментів, на яку вони були зменшені до набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали по справі про задоволення її вимог посилаючись на те, що всупереч нормам ЦПК України, видано виконавчий лист по справі №214/5959/19 на підставі заочного рішення, яке не набрало законної сили.
На думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року не набрало законної сили, оскільки зазначене рішення заявник отримала 11 березня 2020 року, після чого у встановлений законом строк до суду нею була подана заява про перегляд заочного рішення та в подальшому апеляційна скарга. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено, зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2008 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).
02 березня 2020 року, на підставі заочного рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було видано виконавчий лист (а.с. 3).
Постановою Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м. Дніпро) від 03 березня 2020 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №214/5959/19 видного на виконання рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття стягнутих за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2008 року (а.с. 2 )
Звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не набрало законної сили.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року, на підставі якого 02 березня 2020 року видано виконавчий лист, набрало законної сили 21 лютого 2020 року, а тому підстав для задоволення заяви немає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України,  суд ухвалює рішення іменем України і  судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 частини  другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. (ст. 18 ЦПК України).
Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче  провадження розглядається як завершальна стадія судового провадження, сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов`язкову  силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони  зобов`язалися  поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.
Водночас, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
З аналізу вказаних норм вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до ст. 289 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Частинами 2-4 статті 284 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено, зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2008 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3) та 02 березня 2020 року, на підставі заочного рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який набрав законної сили 21 лютого 2020 року, було видано виконавчий лист.
Таким чином, колегія суддів вважає, що враховуючи ту обставину,  що  у визначений законом строк   заявник ОСОБА_1    не  подала апеляційну  скаргу  на заочне  рішення  в порядку та  строки, передбачені  ЦПК  України, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку, що виконавчий лист було  видано  на виконання судового рішення яке набрало законної сили, тому немає підстав вважати, що виконавчий лист, який виданий на підставі заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року є таким, що не підлягає виконанню. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року не набрало законної сили, оскільки, зазначене рішення заявник отримала 11 березня 2020 року, після чого у встановлений законом строк нею до суду подана заява про перегляд заочного рішення та в подальшому апеляційна скарга, так як звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду або звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення, за яким видано виконавчий лист, не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої скарги до розгляду. Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Згідно п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваній ухвалі висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: