Ухвала 
 
07 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/12035/16-ц
провадження № 61-15685ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,           Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 рокуу даній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, касаційну скаргу залишено без руху і встановлено строк для усунення наявного у ній недоліку щодо доплати судового збору.
Вимоги ухвали заявником виконані - недолік, зазначений в ухвалі, усунуто.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України              (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника               ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, вона містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати її з суду першої інстанції. 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року на час розгляду касаційної скарги. Заявник посилається на те, що при наявності оскаржуваної постанови, яка набирає чинності з моменту проголошення, ОСОБА_3 зможе розпорядитись майном, а саме: продати земельні ділянки, розташовані у с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, які він вважає своїми, що в подальшому може призвести до втрати оспорюваного майна і унеможливити фактичний його розподіл.
Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для цього, які підтверджені належними і допустимими доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови).
Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтованих підстав, підтверджених належними доказами, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.
 
Витребувати з Солом`янського районного суду міста Києва цивільну справу № 760/12035/16-ц.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого представником ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
 
                                                                                                                   В. С. Жданова
 
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко