УХВАЛА 
 
17 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 357/4222/20
провадження № 61-16042ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про відшкодування майнової 
та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в сумі 12 996,77 грн, завдану їй в результаті пошкодження майна, та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 
2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 28 вересня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
 
27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 02 листопада 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача 
Бурлакова С. Ю.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана 
на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, 
що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову 
не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 22 996,77 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 * 100 = 210 200,00 грн).
 
Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що викладені в оскаржуваних судових рішеннях висновки не узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду 
та на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, як на підставу касаційного оскарження судових рішень 
в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених 
у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним 
із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, 
за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1  подала касаційну скаргу 
на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, 
у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статті 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська