Ухвала
17 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 484/3096/19
провадження № 61-9362ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 рокута постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на майно,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила визнати договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчук С. А. 30 травня 2002 року, удаваним правочином, визнавши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу цього будинку та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного будинку. При цьому позивачка зазначала, що оскільки дарувальник будинку за спірним договором - ОСОБА_5 помер, то позов заявлено до його правонаступників - спадкоємців ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Рішенням    Первомайського   міськрайонного   суду   Миколаївської   області   від   13 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 30 травня 2002 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчук С. А., удаваним правочином. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку зазначеного житлового будинку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 548, 80 грн. Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження  спірного  житлового  будинку,  накладені  ухвалою суду від 08 липня 2019 року.
Постановою Миколаївського апеляційного судувід 21 травня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 року залишено без змін.
20 червня 2020 року ОСОБА_6 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 рокута постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2020 року у вищевказаній справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2020 року визначено суддю-доповідача Штелик С. П., суддів, які входять до складу колегії: Калараша А. А., Сімоненко В. М.
Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2020 року касаційна скарга залишена без руху та вказано на необхідність усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року заявнику продовжено строк для усунення  недоліків  касаційної  скарги  у  зв`язку  із  виконанням вимог  ухвали  від  06 липня 2020 року не в повному обсязі.
У листопаді 2020 року від заявника до Верховного Суду надійшли матеріали, яких достатньо для вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження у справі.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року № 3072/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу за касаційним провадженням № 61-9362ск20 призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В. у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А., Ткачука О. С. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:
- застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права (зокрема статті 28-30, 33, 36 та 119 ЦПК України (2004 року), статті 44, 48, 50, 60, 76, 81, 178, 263, 266 ЦПК України (2017 року), статті 202, 230, 261, 553, 655, 658, 720, 1216, 1268, 1273 ЦК України, 70 СК України) без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах,   викладених   у  постановах   Верховного  Суду: від 25 жовтня 2018 рокуу справі № 333/7876/15-к, від  23  жовтня  2019 року у справі № 917/1307/18, від 05 березня 2020 року у справі № 484/3454/16-ц; правової позиції Верховного Суду України № 6-1026цс16; висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15 від якої  Велика Палата Верховного Суду не відступала (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); 
- не дослідження судом апеляційної інстанції та не надання правової оцінки доказам у справі; встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1, 4 частини третьої статті 411,  пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені   в   касаційній   скарзі   доводи   містять  підстави,  передбачені  пунктами  1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення виконання рішення суду, в обґрунтування якого посилається на те, що оскарженими судовими рішеннями у справі право власності на частину будинку, в якому він проживає визнано за позивачем. З метою недопущення реалізації спірного майна до прийняття рішення судом касаційної інстанції просить зупинити виконання оскаржених рішень.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржених судових рішень, клопотання про зупинення виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2020 року необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу № 484/3096/19 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на майно.
Зупинити  виконання  рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2020 рокута постанови Миколаївського апеляційного суду від 21 травня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                              Є. В. Петров
                                                                                                                                   А. А. Калараш 
                                                                                                                                        О. С. Ткачук