КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

    Апеляційне провадження                                                                     Доповідач - Кулікова С.В.
   №  22-ц/824/10236/2020

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                   Справа № 760/1060/17
  
25 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Кулікової С.В.
суддів                         - Желепи О.В.
                                    - Олійника В.І.
при секретарі             - Климчук Т.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Усатової І.А., за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,-
 
в с т а н о в и в :
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Солом`янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовної заяви зазначав, , що він з 26.03.2013 року та до досягнення 18 років, мав інвалідність у зв`язку з захворюванням хребта. На вимогу законодавства України, зокрема, ст.7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», згідно якої інвалідність повнолітніх хворих встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, з приводу проходження медико-соціальної експертизи, на початку липня 2016 року він звернувся до голови лікарсько-консультативної комісії філії №1 Комунального комерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» (далі ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ») Святошинського району м. Києва ОСОБА_2 , який надав перелік документів і обстежень, необхідних для представлення на розгляд медико-соціальної комісії.
02.08.2016 року він подав усі необхідні документи голові ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району. Цього ж дня лікарсько-консультативною комісією його документи направлені голові Солом`янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі: Солом`янська міжрайонна МСЕК) ОСОБА_3 . Голова Солом`янської районної МСЕК не допустила його документи до розгляду на МСЕК, повідомивши, що у формі №088/о слід вказати основним захворюванням сколіоз III ст. та інші захворювання хребта, а супутніми - ендокринологічні захворювання. Крім того, голова Солом`янської міжрайонної МСЕК також повідомила представнику ЛКК, що за основним захворюванням сколіоз III ст. і супутніми ендокринологічними захворюваннями документи необхідно подати до Спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи (далі - Спеціалізована травматологічна МСЕК).
Вказував на те, що ніяких зауважень щодо представлених медичних документів, які були надані ним голові ЛКК, чи рекомендацій щодо будь-яких додаткових обстежень головою Солом`янської міжрайонної МСЕК надано не було. Про все це його повідомив голова ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_2 . За його ж вказівкою 04.08.2016 року (що була дана у присутності його законного представника - матері ОСОБА_4 ), позивач пройшов огляд у лікаря-травматолога філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району ОСОБА_5 та передав йому свої медичні документи для оформлення форми №088/о, оскільки лікаря-ортопеда в філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району немає. Відповідно до п.1.35 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110 «Про затвердження первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» затверджено форму первинної облікової документації №088/о «Направлення на МСЕК» та Інструкцію щодо її заповнення. Позивач звернув увагу суду на те, що в п.2 вказаної Інструкції зазначається, що форма №088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультативної комісії і надсилається в медико-соціальну експертну комісію, тож до надіслання лікарсько-консультативною комісією його документів на МСЕК, він не бачив заповненої на його ім`я форми №088/о.
05.09.2016 року його документи, лікарсько-консультативною комісією були направлені на розгляд голові Спеціалізованої травматологічної МСЕК ОСОБА_6 , проте останній також не прийняв документи до розгляду і перенаправив їх до Солом`янської міжрайонної МСЕК та було повідомлено позивача про те, що травматологічна МСЕК оглядає хворих з травмами хребта в працездатному віці, захворювання хребта оглядаються на міжрайонній МСЕК.
Після повторного направлення його документів до голови Солом`янської міжрайонної МСЕК ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи знову не були допущені до розгляду Солом`янською міжрайонною МСЕК. Після повернення його медичних документів головою Солом`янської міжрайонної МСЕК 06.09.2016, ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва повернула ці документи йому та надано на ознайомлення заповнена на його ім`я форму №088/о, де основним захворюванням було вказано сколіоз III ст. та інші захворювання опорно-рухового апарату.
08.02.2017 року він звернувся до голови ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_2 з заявою про надання йому завіреної копії «Направлення на медико-соціальну - експертну комісію (МСЕК)» (форма №088/о), яке заповнене на його ім`я лікарем-травматологом ОСОБА_7 в серпні 2016 року, однак, на неодноразові заяви по наданню останньої, позивачу так і не було надано копії форми №088/о.
Також зазначав, що з заявами про надання йому письмових роз`яснень щодо правомірності відмов прийняти його документи на розгляд МСЕК, а також інформування його до якої з МСЕК він може подати свої документи на розгляд, позивач звернувся до голови Солом`янської міжрайонної МСЕК  ОСОБА_3 , до головного лікаря - головного експерта Київського міського центру медико-соціальної експертизи Павловської Р.О., до директора Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), до Міністра охорони здоров`я України.
Головний лікар - головний експерт Київського міського центру медико-соціальної експертизи Павловська Р.О. надала відповідь, в якій зазначено, що голова Солом`янської міжрайонної МСЕК 06.09.2016 року повернула його посильні документи з рекомендацією повного обстеження в ендокринологічному стаціонарі, після обстеження його посильних документів буде направлений на Солом`янську міжрайонну МСЕК, яка огляне його та винесе експертне рішення відповідно до чинного законодавства.
Голова Солом`янської міжрайонної МСЕК ОСОБА_3 надала також відповідь про необхідність повного обстеження в ендокринологічному стаціонарі.
При цьому, жодного направлення на обстеження в ендокринологічному стаціонарі ні голова Солом`янської міжрайонної МСЕК, ні голова ЛКК філії № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва йому не надавали.
Позивач вказував на, що при розгляді головою Солом`янської міжрайонної МСЕК його документів 02.08.2016року така рекомендація обстеження в ендокринологічному стаціонарі не надавалась. Крім того, в період з 05.12.2014  року по 15.12.2014року він проходив повне стаціонарне ендокринологічне обстеження в Київському міському клінічному ендокринологічному центрі ( за рік і вісім місяців до подачі документів на МСЕК), а також з 05.06.2010 року і дотепер спостерігається в Інституті ендокринології та обміну речовин ім. Комісаренка, де постійно проходить необхідні дослідження та здає аналізи. В пакеті документів до Солом`янської міжрайонної МСЕК надавався консультативний висновок Інституту ендокринології та обміну речовин ім. Комісаренка від 13.07.2016 року та результати його обстежень, що проводилися цим же інститутом.
Звертав увагу суду на те, що у заповненій на його ім`я формі №088/о основним захворюванням вказано сколіоз ІІІ ст. та інші захворювання опорно-рухового апарату. Оскільки, до заповнення цієї форми у голови Солом`янської районної МСЕК рекомендацій немає, отже, на думку позивача, призначення інвалідності буде розглядатися за цією хворобою.
Позивач зазначав, що у відповіді на його звернення виконувача обов`язків директора Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_8 повідомляється про те, що питання встановлення йому групи інвалідності може бути розглянуто саме з урахуванням патології ендокринної системи, а не захворюванню хребта.
Позивач наголошував на тому, що статус дитини-інваліда він мав по захворюванню хребта і його діагноз, станом на 01.08.2016 року, за висновком Головного позаштатного фахівця з ортопедії-травматології Косясова О.М., зокрема, був сколіоз ІІІ ст.
Посилався на те, що згідно пункту 3.4.34 розділу III «Інструкції про встановлення груп інвалідності», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05.09.2011, сколіоз ІІІ ступеня входить до переліку захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушень функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності III встановлюється без строку переогляду. Жодної ендокринної патології з тих, що він має за висновком Інституту ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка, в переліку Інструкції немає.
У зв`язку з вищенаведеним, позивач просив:
- визнати незаконними дії Солом?янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров?я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відмови прийняти медичні документи ОСОБА_1 для встановлення інвалідності у зв?язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату на розгляд Солом?янської міжрайонної МСЕК 02.08.2016;
- визнати незаконними дії Солом?янської міжрайонної МСЕК щодо відмови 06.09.2016 року прийняти медичні документи ОСОБА_1 для встановлення інвалідності у зв?язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату на розгляд Солом?янської міжрайонної МСЕК;
- зобов?язати Солом?янську міжрайонну МСЕК прийняти до розгляду медичні документи ОСОБА_1 для встановлення інвалідності у зв?язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату на розгляд Солом?янської міжрайонної МСЕК.
Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що судом першої інстанції не було враховано, що 02.08.2016 року голова Солом`янської районної МСЕК не допустила його документи до розгляду на МСЕК, повідомивши, що у формі №088/о слід вказати основним захворюванням сколіоз III ст. та інші захворювання хребта, а супутніми - ендокринологічні захворювання, що голова Солом`янської міжрайонної МСЕК також повідомила представнику ЛКК, що за основним захворюванням сколіоз III ст. і супутніми ендокринологічними захворюваннями документи необхідно подати до Спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи (далі - Спеціалізована травматологічна МСЕК). Крім того, судом не враховано, що ніяких зауважень щодо представлених медичних документів, які були надані ним голові ЛКК, чи рекомендацій щодо будь-яких додаткових обстежень головою Солом`янської міжрайонної МСЕК надано не було.
Вказував на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що після отримання відповідей на свої письмові звернення, позивач мав обґрунтовані підстави вважати, що питання встановлення інвалідності після повного ендокринологічного обстеження буде розглянуте не по захворюваності хребта, а по ендокринологічному захворюванню. Крім того, у запереченнях на позовну заяву відповідач вказав, що наданих документів для винесення рішення Спеціалізованою травматологічною МСЕК було достатньо.
Вважає, що для прийняття до розгляду Солом'янською міжрайонною МСЕК медичні документи для встановлення інвалідності у зв`язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІІ ст. та інші захворювання опорно-рухового апарату не потрібно ендокринологічного стаціонарного обстеження.
Посилався на те, що судом не враховано висновки викладені в постанові Верховного суду України від 9 липня 2015 року у справі № 5-50кс15.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача Солом`янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Бігун О.С. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26.03.2013 року до досягнення 18 років мав інвалідність у зв`язку з захворюванням хребта, що підтверджується посвідченням дитини-інваліда № НОМЕР_1 серія ААГ та довідкою №11 від 19.02.2013 року Інституту травматології та ортопедії, індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда №26 від 11.03.2015 року, виданою філією №6 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва.
З довідки на МСЕК, виданої ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» №37311 від 29.07.2016  року вбачається, що ОСОБА_1 звертався за консультацією з приводу: юнацький кіфоз - 82 градуси (хвороба Шоєрман-Мау) із вираженою клиноподібною деформацією Th9-L2 хребців. Лівобічний грудо-поперековий сколіоз 3 ст. (32 градуси). Ожиріння 2 ст. вальгусна деформація колінних суглобів, плоско-вальгусна деформація стоп. Надано рекомендацію: проходження МСЕК для надання інвалідності в зв`язку з досягненням повноліття.
З метою отримання інвалідності у зв`язку з досягненням повноліття, ОСОБА_1 02 серпня 2016 року подав документи голові ЛКК філії №1 КНП «КДЦ» Святошинського району, звідки його документи було направлено голові Солом`янської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Київського міського центру медико-соціальної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради.
З матеріалів справи вбачається, та було підтверджено сторонами у судовому засіданні, що 06.09.2016 голова Солом`янської міжрайонної МСЕК повернула ОСОБА_1 його посильні документи з рекомендацією повного обстеження в ендокринологічному стаціонарі.
Крім того, у відповіді Солом`янської міжрайонної МСЕК №162 від 13.09.2018 року зазначено, що після обстеження пакет посильних документів позивача буде направлений на Солом`янську міжрайонну МСЕК, яка огляне ОСОБА_1 та винесе експертне рішення відповідно до чинного законодавства.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, оскільки позивачу не було відмовлено у встановленні інвалідності у зв`язку з захворюванням хребта, а лише повернуто документи для проходження ендокринологічного обстеження.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, інвалідів (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей-інвалідів проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Медико-соціальні експертні комісії визначають: групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана інвалідом однієї групи і лише з однієїпричини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір інваліда. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності;
види трудової діяльності, рекомендовані інваліду за станом здоров`я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою інваліда (крім випадків, коли інваліда визнано недієздатним);
причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;
ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;
ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;
медичні показання на право одержання інвалідами спеціального автомобільного транспорту і протипоказання до керування ним.
Медико-соціальні експертні комісії:
встановлюють компенсаторно-адаптаційні можливості особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації;
складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми;
вивчають виробничі, медичні, психологічні, екологічні, соціальні причини виникнення інвалідності, її рівня і динаміки та беруть участь у розробленні комплексних заходів щодо профілактики і зниження рівня інвалідності серед повнолітніх осіб, удосконалення реабілітаційних заходів;
забезпечують своєчасний огляд (переогляд) повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, інвалідів;
вносять до централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про повнолітніх осіб, яких визнано інвалідами.
Медико-соціальні послуги з огляду повнолітніх осіб і послуги лікарсько-консультативних комісій з огляду дітей надаються безоплатно.
Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 визначено, зокрема, процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Пунктами 17, 18 вказаного Положення встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я. Голова комісії або керівник закладу охорони здоров`я у разі виявлення фактів зловживання службовим становищем, службового підроблення або службової недбалості під час направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності інформують у триденний строк про це правоохоронні органи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було повернуто його посильні документи з рекомендацією повного медичного обстеження в ендокринологічному стаціонарі. Після обстеження пакет посильних документів буде направлений на Солом'янську міжрайонну МСЕК.
Відтак, посилання позивача на те, що відповідачем було відмовлено у прийнятті медичних документів для встановлення інвалідності є безпідставним, оскільки судом встановлено, що документи були повернуті.
Позивачу було рекомендовано пройти повне  медичне обстеження в ендокринологічному відділенні, оскільки питання встановлення групи інвалідності може бути розглянуто з урахуванням патології ендокринної системи, після якого пакет посильних документів позивача буде направлений на Солом`янську міжрайонну МСЕК, яка огляне ОСОБА_1 та винесе експертне рішення відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, позивачу рекомендовано пройти повне медичне обстеження для встановлення інвалідності у зв?язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату з урахуванням патології ендокринної системи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач не звертався за направленням на проходження медичного обстеження, яке йому було рекомендовано пройти, та не звертався повторно до експертної комісії з вимогою про проведення засідання комісією за наявними у нього документами. Разом з тим позивач не відмовлявся від проходження обстеження, а відповідач не відмовляв позивачу у видачі направлення на проходження стаціонарного обстеження.
В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, тоді як позивачем не було надано документу, що підтверджує саме повне медичне обстеження, а даний консультативний висновок, не міг бути прийнятий до розгляду, оскільки не оформлений належним чином та не містить необхідних даних щодо повного обстеження.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно вважав передчасним звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення інвалідності у зв`язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату та  зобов?язання Солом`янської міжрайонної МСЕК прийняти до розгляду медичні документи ОСОБА_1 для встановлення інвалідності у зв?язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІ ступеня та інші захворювання опорно-рухового апарату на розгляд Солом?янської міжрайонної МСЕК, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Посилання в апеляційної скарзі на те, що після отримання відповідей на письмові звернення, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що питання встановлення інвалідності після повного ендокринологічного обстеження буде розглянуте не по захворюваності хребта, а по ендокринологічному захворюванню, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях позивача.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що для прийняття до розгляду Солом`янською міжрайонною МСЕК медичні документи для встановлення інвалідності у зв`язку з захворюванням хребта з основним захворюванням сколіоз ІІІ ст. та інші захворювання опорно-рухового апарату не потрібно ендокринологічного стаціонарного обстеження, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, тоді як позивачем не спростовано відсутність на момент звернення до комісії документів, що підтверджують повне медичне обстеження.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Судупротягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий:                                            Судді: