ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 810/4977/14
касаційне провадження № К/9901/28966/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (далі - Броварська ОДПІ) на окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 (суддя Кушнова А.О.) та ухвалу Київського  апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 (головуючий суддя - Костюк Л.О., судді - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» (далі - Підприємство) до Переяслав-Хмельницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (далі - Переяслав-Хмельницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Київський окружний адміністративний суд 13.06.2016 постановив окрему ухвалу, якою: зобов`язав Головне управління ДФС у Київській області вжити заходи щодо усунення порушень та мов, що сприяли порушенню закону; зобов`язав Головне управління ДФС у Київській області провести перевірку щодо фактів невиконання Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ухвал Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2016, від 26.05.2016 та від 06.06.2016 про витребування доказів; про прийняті заходи щодо проведеної перевірки повідомити суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.10.2016 окрему ухвалу  Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 залишив без змін.

Броварська ОДПІ оскаржила ці рішення до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 02.12.2016 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 

Обґрунтовуючи невідповідність окремої ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 та ухвали Київського  апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 нормам матеріального та процесуального права, Броварська ОДПІ посилається на те, що суди не надали належної правової оцінки тому, що: Переяслав-Хмельницька ОДПІ знаходилася в процесі реорганізації; працівниками Переяслав-Хмельницької ОДПІ надавалися всі наявні на той час документи; відповідачем неодноразово повідомлялось про неможливість бути присутнім у судовому засіданні; податковий інспектор, який проводив перевірку, може лише надати пояснення з приводу здійснення перевірки, тоді як внесення змін до інтегрованої картки платника податків не належить до повноважень інспектора. 

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство просить суд відмовити у її задоволенні, а окрему ухвалу суду першої інстанції, залишену без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, залишити без змін з підстав того, що у Переяслав-Хмельницької ОДПІ було достатньо часу для подачі витребуваних судом першої інстанції документів у період з 16.05.2016 по 13.06.2016, тоді як податковий орган їх не надав, з урахуванням того, що ухвали про витребування доказів були отримані відповідачем завчасно і він мав можливість їх виконати, або ж повідомити суд про причини їх невиконання.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16.11.2020 прийняв касаційну скаргу Броварської ОДПІ до провадження, закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 17.12.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 30.09.2014 (залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2016) позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Переяслав-Хмельницької ОДПІ щодо зарахування у рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів сплачених Підприємством сум податку на додану вартість за листопад-грудень 2013 року відповідно до платіжних доручень №1337 від 24.12.2013 та №55 від 20.01.2014; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Переяслав-Хмельницької ОДПІ форми   Ш   №0002271501 від 28.02.2014. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

22.02.2016 Підприємство звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою, поданою в порядку, передбаченому частиною дев`ятою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій Підприємство просить визнати протиправною бездіяльність Переяслав-Хмельницької ОДПІ щодо виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 у справі №810/4977/14.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 було призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви Підприємства та витребувано у Переяслав-Хмельницької ОДПІ докази, необхідні для розгляду справи, а саме: докази реорганізації відповідача; розрахунок штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» №0002271501 від 28.02.2014; письмові пояснення щодо утримання зі сплачених позивачем відповідно до платіжних доручень №1337 від 24.12.2013 та №55 від 20.01.2014 коштів пені в сумі 10465,00 грн., 80,00 грн. та 34741,80 грн.; письмові пояснення щодо податкових періодів, на які були зараховані кошти у сумах 35966,00 грн., 10865,00 грн. та 4593,00 грн. відповідно до рядків 4, 5 та 10 графи 4 акту камеральної перевірки №131/10-17-15-01 від 28.02.2014; зворотній бік інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість позивача з 01.01.2012 по теперішній час; письмові пояснення про вчинені відповідачем дії у зв`язку з визнанням постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 протиправними дій Переяслав-Хмельницької ОДПІ щодо зарахування у рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів сплачених Підприємством сум податку на додану вартість за листопад-грудень 2013 року відповідно до платіжних доручень №1337 від 24.12.2013 та №55 від 20.01.2014;      копію положення на відповідний відділ Переяслав-Хмельницької ОДПІ, на який покладено обов`язки з ведення інтегрованих карток платників з податку на додану вартість (починаючи з вересня 2014 року). Вказана ухвала суду була отримана відповідачем 19.05.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 26.05.2015 відповідач явку свого представника не забезпечив, витребувані докази до суду не надав, про причини невиконання ухвали суду не повідомив.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 було повторно витребувано у відповідача вказані в ухвалі від 16.05.2016 докази по справі та залучено до участі у справі спеціаліста - головного державного ревізора-інспектора відділу оподаткування юридичних осіб Переяслав-Хмельницької ОДПІ Великдан Г.А. Копію цієї ухвали було отримано відповідачем 27.05.2016, що підтверджується відтиском штемпеля Переяслав-Хмельницької ОДПІ, а копію повістки отримано спеціалістом 27.05.2016, що підтверджується особистою розпискою.

В судове засідання по справі 06.06.2016 представник відповідача та спеціаліст не з`явились, витребувані судом докази по справі не надали, про причини невиконання ухвали суду не повідомили.

06.06.2016 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача №1423 від 01.06.2016 про розгляд справи без представника відповідача, у зв`язку з реорганізацією Переяслав-Хмельницької ОДПІ та об`єднанням з Броварською ОДПІ і попередженням 01.06.2016 працівників відповідача про звільнення із займаних посад.

У зв`язку з невиконанням вимог ухвал суду від 16.05.2016 та 27.05.2016 та ненадання відповідачем витребуваних доказів, ухвалою суду від 06.06.2016 повторно витребувано докази по справі від Переяслав-Хмельницької ОДПІ, визнано обов`язковою участь спеціаліста та відповідача у судовому засіданні 13.06.2016. Зокрема, в мотивувальній частині ухвали було зазначено, що обставини, наведені в клопотанні відповідача №1423 від 01.06.2016, не можуть бути підставою для невиконання вимог ухвали суду від 26.05.2016, позаяк реорганізація Переяслав-Хмельницької ОДПІ не має безумовним наслідком припинення діяльності такого державного органу, а тому відповідач продовжує здійснення своїх функцій. Копію цієї ухвали отримано відповідачем 07.06.2016, що підтверджується відтиском штемпеля Переяслав-Хмельницької ОДПІ, а копію повістки на ім`я Великдан Г.А. отримано 07.06.2016, що підтверджується особистою розпискою вказаної особи.

В судове засідання представник відповідача та спеціаліст не з`явились.

Разом з цим, 13.06.2016 засобами електронного зв`язку на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача №1489 від 10.06.2016 про надання документів, проте наданий відповідачем зворотній бік інтегрованої картки платника з податку на додану вартість не містив повного опису операцій, що унеможливило з`ясування судом питань про дії, вчинені відповідачем у зв`язку з визнанням постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 у цій справі протиправними дій Переяслав-Хмельницької ОДПІ щодо зарахування у рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів сплачених Підприємством сум податку на додану вартість за листопад-грудень 2013 року відповідно до платіжних доручень №1337 від 24.12.2013 та №55 від 20.01.2014. Інших витребуваних судом першої інстанції доказів відповідачем надано не було, причини неможливості виконання вимог ухвали суду не повідомлено.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час постановлення ухвал судами попередніх інстанцій), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Дослідивши матеріали справи, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, оскільки виявлені судом першої інстанції порушення працівниками податкового органу під час судового розгляду справи своїх процесуальних обов`язків, що проявилося у неодноразовому ухиленні від надання доказів на вимоги суду, підтвердились під час перегляду справи у касаційному порядку. 
Посадові особи контролюючого органу зобов`язані забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень тощо (пункт 21.1 статті 21 Податкового кодексу України).
Недобросовісне ставлення працівниками податкового органу до своїх процесуальних обов`язків, як сторони у справі, на яку законодавством покладений обов`язок доказування правомірності своїх дій, бездіяльності, рішень, також підтверджено матеріалами справи, процесуальними діями суду щодо перенесення справи, дублюванням вимог суду щодо надання витребуваних докази, визнання явки представника податкового органу обов`язковою, на які відповідач в подальшому частково надав пояснення без необхідного обсягу витребуваних документів.
Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.
Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідач, його посадові особи недбало ставились до виконання своїх процесуальних обов`язків, що обумовило реагування суду на такі порушення постановленням окремої ухвали. Посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права при постановленні окремої ухвали (залишення окремої ухвали без змін) є неприйнятними, оскільки вирішення цього питання є суто процесуальною дією суду. 

Наведене спростовує доводи касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга Броварської ОДПІ підлягає залишенню без задоволення, а окрема ухвала Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 та ухвала Київського  апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 - без змін.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 та ухвалу Київського  апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова