УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/20951/20
Провадження № 22-ц/4820/1680/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Журбіцький В.О.,
       з участю        представника заявника         ОСОБА_1 ,
               представниці відповідачів        Керницької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Колективного підприємства «Агрофірма «Проскурів» про забезпечення позову Колективного підприємства «Агрофірма «Проскурів» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Проскурів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» про визнання договору іпотеки недійним за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2020 року про виправлення описки,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

У серпні 2020 року, до подання позовної заяви, Колективне підприємство «Агрофірма «Проскурів» (далі – КП «Агрофірма «Проскурів») звернулося до суду з заявою про забезпечення позову про визнання договору іпотеки недійсним.
КП «Агрофірма «Проскурів» зазначило, що наказом Міністерства юстиції України №2150/5 від 22 червня 2020 року скасовано рішення державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевської В.В. №50317572 від 19 грудня 2019 року про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Проскурів» (далі – ПАТ «Проскурів») на приміщення молокозаводу з складськими приміщеннями загальною площею 386,5 кв.м, розташовані по АДРЕСА_1 .
Цим же наказом скасовано рішення державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області Дидюка В.І. №50398968 від 23 грудня 2019 року про реєстрацію права власності ПАТ «Проскурів» на будівлю, склад паливно-мастильних матеріалів і гараж загальною площею 54 кв.м, розташовані на 38+500 км – 39+800 км автомобільної дороги Стрий – Тернопіль – Кіровоград – Знам`янка, на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Іншим наказом Міністерства юстиції України №2440/5 від 16 липня 2020 року скасовано рішення державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області Дидюка В.І. №№51181463, 51180292, 51179844, 51177544 від 18 лютого 2020 року, №№51209310, 51208373 від 19 лютого 2020 року, №51233919 від 20 лютого 2020 року, №№51261791, 51261529, 51261239, 51253889, 51250497 від 21 лютого 2020 року про реєстрацію права власності ПАТ «Проскурів» на об`єкти нерухомого майна та №№ 52539745, 52532804, 52533074, 52533349, 52533788, 52534930, 52543200, 52543501, 52544154, 52546211, 52544890, 52545298 від 5 червня 2020 року про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» (далі – ТОВ «Технопарк Проскурів») на об`єкти нерухомого майна.
КП «Агрофірма «Проскурів» є власником указаного нерухомого майна, яке внаслідок неправомірних дій кінцевого бенефіціарного власника ПАТ «Проскурів», ОСОБА_2 , було перереєстровано на підконтрольні йому юридичні особи без належних документів.
9 липня 2020 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Технопарк Проскурів» укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичив ТОВ «Технопарк Проскурів» 590 000 грн на строк до 9 серпня 2020 року. В забезпечення виконання своїх обов`язків із повернення позики ТОВ «Технопарк Проскурів» за договором іпотеки №582 від 9 липня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В., передало ОСОБА_2 в заставу спірне майно. При цьому приватний нотаріус Клімчук А.В. внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію іпотеки та обтяження іпотечного майна.
ТОВ «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 уклали договір іпотеки з метою унеможливлення виконання вищевказаних наказів Міністерства юстиції України.
Заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваним законом інтересів особи та є гарантією реального виконання рішення суду. Невжиття цих заходів призведе до звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ОСОБА_2 , а це, у свою чергу, унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має звернутися до суду.
За таких обставин КП «Агрофірма «Проскурів» просило суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії на підставі договору іпотеки №582, укладеного 9 липня 2020 року між ТОВ «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2020 року, в якій ухвалою від 25 серпня 2020 року виправлено описку, заяву КП «Агрофірма «Проскурів» про забезпечення позову задоволено.
Заборонено вчиняти будь-які дії на підставі договору іпотеки №582, укладеного 9 липня 2020 року між ТОВ «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В.
Ухвалу про забезпечення позову направлено для виконання до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.
Суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2020 року вдруге виправлено описку в ухвалі від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову.
Застосований судом захід забезпечення позову викладено у наступній редакції:
«Заборонити вчиняти будь-які дії на підставі договору іпотеки №582, який укладений 9 липня 2020 року між ТОВ «Технопарк Проскурів» та ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В., та стосується наступного майна, що належить іпотекодавцю ТОВ «Технопарк Проскурів» в особі директора Будзінського В.В., НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , а саме:
- нежитлові приміщення загальною площею 13104,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2080242368250;
- приміщення трансформаторної підстанції загальною площею 23,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2040053568250;
- приміщення, молокозавод зі складськими приміщеннями загальною площею 386,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1991811868101;
- будівля ферми, загальною площею 1594 кв.м, за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, автодорога Стрий – Тернопіль – Кіровоград – Знам`янка, км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2033030868250;
- будівля, склад паливно-мастильних матеріалів та гараж, загальною площею 54 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1995611968101;
- будівля ферми, загальною площею 3729,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2033067968250;
- приміщення складу та підсобні приміщення, загальною площею 445,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2040047468250;
- піднавіс для зберігання сировини, загальною площею 884,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2040042568250;
- будівля складу, загальною площею 338,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2036990468250;
- приміщення складу, загальною площею 152,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2036974768250;
- склад з адміністративно-побутовими приміщеннями, загальною площею 1575,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2036610168250;
- виробниче приміщення для переробки біомаси, загальною площею 1082,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2036429568250;
- приміщення корівника, загальною площею 3395,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2035672568250;
- будівля елеватора, загальною площею 338,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2033138168250;
- піднавіс, загальною площею 354,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2037006468250;
- піднавіс, загальною площею 429,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2034501568250;
- нежитлова будівля, загальною площею 167,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2034456868250;
- будівля ферми, загальною площею 1479,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2033044568250;
- приміщення гаражів, загальною площею 294 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2093004868101;
- нежитлове приміщення, загальною площею 1510,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2093549568250;
- приміщення майстерні, загальною площею 1975,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , км 38+500 – км 39+800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2093695068250;
- нежитлові приміщення, загальною площею 9969,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2080102168250».
Суд керувався тим, що в резолютивній частині ухвали про забезпечення позову допущено описку, яку слід виправити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Технопарк Проскурів» просить скасувати ухвали суду першої інстанції від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову та від 11 вересня 2020 року про виправлення описки і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання КП «Агрофірма «Проскурів» посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що застосований судом вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а при розгляді заяви КП «Агрофірма «Проскурів» суд не обґрунтував необхідність такого забезпечення та вжив захід, яким фактично вирішив спір по суті. Вирішуючи питання про виправлення описки, суд вніс зміни до ухвали про забезпечення позову, чим фактично змінив її суть, а також вийшов за межі заявлених КП «Агрофірма «Проскурів» вимог про забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2  і ПАТ «Проскурів» подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу задовольнити, а ухвали суду першої інстанції скасувати, вказуючи на їх незаконність та необґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не дотримався положень ст.ст. 81, 149, 150, 269 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржувані ухвали мають бути скасовані з ухваленням нового судового рішення з цього питання.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

9 липня 2020 року ТОВ «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А.В. (номер реєстру 582), за умовами якого в забезпечення виконання свого зобов`язання за договором позики від 9 липня 2020 року ТОВ «Технопарк Проскурів» передало ОСОБА_2 у заставу нерухоме майно.
КП «Агрофірма «Проскурів» заявило про намір пред`явити позов до ОСОБА_2 , ПАТ «Проскурів» і ТОВ «Технопарк Проскурів» про визнання цього договору іпотеки недійсним.

а) щодо ухвали від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчинення певних дій.
За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 9 липня 2020 року між ТОВ «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А.В. (номер реєстру 582).
КП «Агрофірма «Проскурів» вказує на порушення своїх прав та інтересів укладенням цього правочину, оскільки передане в іпотеку майно належить йому на праві власності.
Разом із тим, КП «Агрофірма «Проскурів» не надало суду належних і достатніх доказів про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а невжиття судом заходу забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони вчиняти будь-які дії на підставі оспорюваного правочину, унеможливить таке виконання.
Також у справі відсутні докази того, що незабезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення охоронюваних законом прав або інтересів заявника.
Застосовуючи такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії на виконання правочину, суд першої інстанції фактично вирішив позов, із якими КП «Агрофірма «Проскурів» має звернутися до суду, без розгляду справи по суті.
Отже, КП «Агрофірма «Проскурів» не обґрунтувало свою заяву про забезпечення позову, а застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

б) щодо ухвали від 11 вересня 2020 року про виправлення описки

Застосовані норми права

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Із положень ч. 1 ст. 269 ЦПК України слідує, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Положення ст. 269 ЦПК України передбачає можливість усунути помилки технічного (неюридичного) характеру (описки, арифметичні помилки) у судовому рішенні після його ухвалення.
Описка – це помилка, зумовлена неправильним написанням слів, яка порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Виправленню у судовому рішенні підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
Вирішуючи питання про виправлення описок у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Ухвала від 25 серпня 2020 року не містила описок у розумінні ст. 269 ЦПК України, а при постановленні ухвали про виправлення описки суд першої інстанції фактично змінив зміст судового рішення після його ухвалення.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвали суду першої інстанції від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову та від 11 вересня 2020 року про виправлення описки не відповідають вимогам процесуального закону, тому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України їх слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у забезпеченні позову КП «Агрофірма «Проскурів».

Щодо судового збору

У задоволенні заяви КП «Агрофірма «Проскурів» про забезпечення позову відмовлено, внаслідок чого в силу ст. 141 ЦПК України понесені ним судові витрати не відшкодовуються, а з заявника на користь ТОВ «Технопарк Проскурів» слід присудити витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 204 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2020 року про забезпечення позову та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2020 року про виправлення описки скасувати та постановити нове судове рішення.
Відмовити у забезпеченні позову Колективного підприємства «Агрофірма «Проскурів» шляхом заборони вчиняти будь-які дії на підставі договору іпотеки від 9 липня 2020 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Аллою Володимирівною (номер реєстру 582).
Стягнути з Колективного підприємства «Агрофірма «Проскурів» (місцезнаходження – 29008, місто Хмельницький, вулиця Кам`янецька, 257; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 03788891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» (місцезнаходження – 29021, місто Хмельницький, вулиця Володимира Глушенкова, 11; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 43631478) 4 204 гривні судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Продан Б.Г.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 27