ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 р.	Справа № 520/9173/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання - Ділбарян А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 03.12.19 року по справі № 520/9173/19
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Головного управління Національної поліції в Харківській області      третя особа         Слобідський  відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 
          про визнання протиправним та нечинним висновку, скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП в Харківській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Слобідський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просила суд: 
- визнати протиправними та нечинними акти індивідуальної дії: висновок службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції Зінченко Наталією Юріївною;
- скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 01.07.2019 № 643, наказ ГУ НП в Харківській області від 06.08.2019 № 235 о/с у частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділу Слобідського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області поновити на службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;
- подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішення суу законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.382 КАС України;
- стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09.08.2019 по день винесення судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність акту (висновку) проведення службового розслідування за фактом подій, що сталися 23 травня 2019 року, наказу ГУНП в Харківській області від 01.07.2019 № 643 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, наказу ГУНП в Харківській області від 06.08.2019 № 235 о/с про звільнення зі служби в поліції з посиланням на проведення службового розслідування відносно неї з порушенням вимог законодавства, без дотримання принципів об`єктивного, всебічного та повного розслідування за фактом перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння 23.05.2019. Так, їй не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після виявлення факту перебування її на службі в стані алкогольного сп`яніння вона продовжувала нести службу, її не викликали для надання пояснень з приводу проведеного службового розслідування, не надали можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування, не врахували перебування її в день звільнення на лікарняному, внесення запису у трудовій книжці здійснено без формулювання і посилання на відповідні статті закону, отже, стверджує про незаконність притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року по справі № 520/9173/19 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Слобідський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та нечинним висновку, скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року по справі № 520/9173/19 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не враховано те, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовано до позивача без дотримання процедури звільнення. При цьому суд надав перевагу доказам з боку відповідача, а поясненням та доказам позивача не надав належну оцінку (необґрунтовано відхилені покази єдиного свідка з боку позивача з медичною освітою щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 23.05.2019). Вважає, що проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є виключно правом позивача, а не її обов`язком, а тому відмова від його проходження не може тлумачитися не на користь позивача. Стверджує, що досліджений судом першої інстанції відеозапис є неналежним доказом через його невідповідність вимогам КПК України. Також, на її думку, судом першої інстанції під час вирішення спору проігноровано положення ст.ст. 40, 148 КЗпП України, та не враховано практику Європейського суду з прав людини. 
Представником відповідача надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу позивача без задоволення, посилаючись на те, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення Закону України «Про національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а не Кодексу законів про працю України. Стверджує, що судом першої інстанції були взяті до уваги усі доводи сторін та досліджені усі докази по справі. Вважає, що процедури проведення службового розслідування та прийняття рішення про звільнення здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. На електронну адресу суду надійшло клопотання від її представника про відкладення розгляду справи, яка призначена на 29.04.2019 року на 11:45, з огляду на те, що 28.10.2020 за результатами комп`ютерної томографії у нього виявлена вірусна пневмонія. Разом з цим доказів наведеної обставини до суду апеляційної інстанції не надано.
Колегія суддів зауважує, що у відповідності до положень частини десятої статті 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
За приписами статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про електронні довірчі послуги", електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг, зокрема, кваліфікованого електронного підпису.
З урахуванням наведених норм права, лише накладення електронного підпису на документ може бути прирівняно до власноручного підпису, та як наслідок прийнятно для суду.
Відсутність електронного підпису на вказаному клопотанні, ненадання доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні є підставою для відмови в його задоволенні.
Слід також зауважити, що розгляд справи призначено на 29.10.2020, а не 29.04.2020, як вказано у клопотанні про відкладення.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, з урахуванням вказаних обставин та положень ч. 2 ст. 313 КАС України не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника ГУНП в Харківській області № 149 о/с від 30.11.2016 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області (т. 1 а.с. 155).
На підставі наказу ГУНП в Харківській області від 30.05.2019 № 880 відносно поліцейських Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області, зокрема, позивача було призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування за фактом перебування слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у складі слідчо-оперативної групи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, 01.07.2019 начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області генерал поліції третього рангу ОСОБА_2 затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію»; абзацу 6, п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 6, п. 11, п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги працівника поліції, слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заслуговує на дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 98-105).
23.05.2019 начальником Слобідського районного відділу ОСОБА_3, без видання письмового наказу  було відсторонено від несення служби у складі слідчо-оперативної групи старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Наказом ГУНП в Харківській області від 30.05.2019 № 880 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування. З 03.06.2019 до часу складання висновку службового розслідування позивач на службу до Слобідського ВП не виходила, про причини неявки на робоче місце нікого з керівництва або поліцейських Слобідського ВП не повідомляла.
Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування, в ході його проведення встановлено та доведено, що вищевказана подія стала можливою внаслідок особистої недисциплінованості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , крім цього, її дії дискредитують звання працівника поліції і негативно впливають на імідж поліції серед громадськості.
На підставі викладеного, за результатами проведеного службового розслідування відповідачем було встановлено, що слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ цього ж ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустила порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог:
1) п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невиконання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та сумлінного виконання своїх службових обов`язків;
2) Присяги працівника поліції, передбаченої ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою працівник поліції зобов`язується вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки;
3) п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 № 1179, згідно з якими під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані;
4) п. 6, п. 11, п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту в частині утримування від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, заборони поліцейському перебувати у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби.
З урахуванням вищевикладеного, допущені слідчим СВ Слобідського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарні порушення розцінені відповідачем як грубий дисциплінарний проступок, вчинення якого несумісне з подальшим проходженням служби в поліції.
Під час проведення службового розслідування встановлені обставини, що обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують відповідальність останньої не встановлено.
На підставі висновку службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_2 видано наказ № 643 від 01.07.2019 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області, яким за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію»; абзацу 6, п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 6, п. 11, п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги працівника поліції, слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_2 №235 о/с від 06.08.2019 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підстава: наказ ГУНП в Харківській області від 01.07.2019 № 643 (а.с.156).
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_2 № 385 о/с від 12.11.2019 внесено зміни до вказаного вище наказу в частині дати звільнення позивача, визначено вважати датою звільнення 16.08.2019 (а.с. 196).
Позивач, не погодившись з висновком службового розслідування та прийнятими за його наслідками  рішеннями про її звільнення, звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході службового розслідування на підставі відповідних рапортів співробітників Слобідського ВП, у зв`язку з підозрою ОСОБА_1 в тому, що остання перебувала на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено належними доказами факт такої події. Так, враховуючи показання свідків, досліджений судом відеозапис про відтворення подій 23.05.2019 щодо відмови позивача від здавання аналізів та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як в приміщенні РВ, так і в медичному закладі в присутності свідків,  факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «АLKOTЕSТ 6820», судом зроблено висновок, що вказана відмова позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактом її ймовірного перебування на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи з ознаками алкогольного сп`яніння, застосування нецензурної лайки розцінена судом першої інстанції як грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції та є підставою для звільнення позивача зі служби в поліції. При цьому зазначено, що доводи позивача про звільнення під час лікарняного спростовані тим, що позивач прибула до УКЗ ГУНП у Харківській області 16.08.2019 та отримала витяг з наказу про звільнення, трудову книжку, про що розписалася. Під час отримання документів ОСОБА_1 не повідомляла УКЗ ГУНП в Харківській області про перебування на лікуванні та не надавала відповідні довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського та листки непрацездатності. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі № 520/9173/19 відповідає, а вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі по тексту - Закон № 580-VIII).
Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Приписами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII на поліцейського покладено обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
В силу приписів частини 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
За змістом пункту шостого частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № № 2337-VIII затверджено дисциплінарний статут, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі за текстом - Дисциплінарний статут) встановлено, що під службовою дисципліною слід розуміти дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
На виконання приписів пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Поліцейський зобов`язаний поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (пункт 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).
Під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункт 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з абзацом 6 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейському під час виконання службових обов`язків заборонено перебувати на службі в нетверезому стані.
Колегія суддів зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Колегію суддів встановлено, що підставою для видання наказу ГУНП в Харківській області від 01 липня 2019 року № 643 о/с про застосування дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни до позивача, як поліцейського, у вигляді звільнення ОСОБА_1 з посади слугував висновок службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 30.05.2019 № 880 за фактом перебування слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у складі слідчо-оперативної групи з ознаками алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування (діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського) проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлений Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі за текстом - Порядок).
Згідно з п. 1 розділу II Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до п. 2 розділу II Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Колегією суддів встановлено, що службове розслідування у спірних відносинах призначено на підставі статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.
За висновками службового розслідування встановлено, що 23.05.2019 слідчий СВ Слобідського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заступила для несення служби у складі СОГ відповідно до графіка чергувань особового складу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області на травень 2019 року, затвердженого начальником цього ж ВП полковником поліції ОСОБА_3 від 30.04.2019. Несення служби 23.05.2019 у складі СОГ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 підтверджується її підписами у журналі інструктажів особового складу ВП (інв. № 702 від 01.01.2019), у книзі нарядів (інв. № 824 від 20.04.2019) про розстановку нарядів на 23.05.2019 (затверджений начальником ВП полковником поліції ОСОБА_3 ), отриманням старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 пістолета ОСОБА_4 , двох магазинів, 16 патронів, спеціальних засобів індивідуального захисту, що засвідчено її підписами у відповідних графах про їх отримання. Разом з цим, у книзі нарядів мається відмітка про здачу вогнепальної зброї, магазинів, патронів та спеціальних засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 о 23.55 23.05.2019.
Обставини призначення вказаного службового розслідування слугували події, які відбулися 23.05.2019. Так, у вказану дату поліцейськими ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області разом з поліцейськими Слобідського ВП ГУНП в Харківській області було виявлено, що слідчий СВ цього ж ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на службі у складі слідчо-оперативної групи, знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. У зв`язку з цим старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 у присутності свідків громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «АLKOTЕSТ 6820» та в медичному закладі охорони здоров`я, але остання від проходження огляду відмовилась, про що було складено відповідний акт (№ 3232/119/12-2019 від 24.05.2019). Цією ж датою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від несення служби у складі слідчо-оперативної групи на підставі усного (без видання письмового) наказу начальника Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .
З урахуванням вищевикладеного в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 констатовано наявність ознак дисциплінарного проступку, які виразилися у перебуванні останньої на службі у стані алкогольного сп`яніння. Також, зроблено висновок, що вищевикладене може свідчити про неналежне несення служби черговим нарядом та відсутністю контролю за дотриманням останніми службової дисципліни з боку керівництва Слобідського ВП, що у сукупності призвело до можливого вчинення поліцейськими Слобідського ВП дисциплінарних проступків (т. 1 а.с. 106-107).
На підставі висновку службового розслідування за фактом перебування слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у складі слідчо-оперативної групи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, затвердженими 01.07.2019 начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області генерал поліції третього рангу ОСОБА_2 , вирішено, що за порушення службової дисципліни, які виразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 6, п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 6, п. 11, п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги працівника поліції, слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заслуговує на дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 98-105).
Зі змісту вказаного висновку та матеріалів службового розслідування, копії яких долучені до матеріалів справи, вбачається, що 23.05.2019 поліцейськими ВІОС УКЗ та Слобідського ВП ГУНП в Харківській області було виявлено, що слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ цього ж ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, в ОВС з 06.02.2007, в НПУ з 07.11.2015, на посаді з 30.11.2018, перебуваючи на службі, в однострої, з табельною вогнепальною зброєю у складі слідчо-оперативної групи, знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Діючих дисциплінарних стягнень ОСОБА_1 не має, характеризується негативно,
Також, дослідженим відеозаписом подій, що сталися 23.05.2019 підтверджено, що поліцейським ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області двічі запропоновано позивачу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, драгера та в медичному закладі охорони здоров`я, але остання від проходження огляду відмовилась. Також позивача повідомлено про наявність усного наказу, яким її відсторонено від несення служби та вона залишила територію Слобідського ВП. Як вбачається з відеозапису, позивач перебувала під час служби 23.05.2019 у цивільному одягу, у капцях на босу ногу, при собі мала згорнуту постільну білизну, пакет та сумку, намагалася покинути приміщення районного відділу поліції пояснюючи, що в неї розрядився телефон та на неї чекає таксі, дозволяла нецензурні висловлювання в присутності колег, відмовлялася від здавання аналізів та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як в приміщенні РВ, так і в медичному закладі в присутності свідків, після прибуття свідків просила надати їй копію акту відмови у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння та викликати їй таксі.
Як зазначила позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції, вона впізнала себе на відеозапису, події відбувалися 23.05.2019 у приміщенні Слобідського ВП ГУНП в Харківській області та не заперечувала обставин, висвітлених на цьому відеозаписі. 
За таких обставин, твердження позивача та її представника про те, що відповідачем не було запропоновано позивачу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та те, що після виявлення факту перебування її на службі в стані алкогольного сп`яніння вона продовжувала нести службу є такими, що спростовані дослідженими у справі доказами, які суд апеляційної інстанції вважає належними та такими, що мають бути враховані при вирішенні цього спору.  
Доводи апеляційної скарги позивача про невідповідність вказаного запису вимогам Кримінального процесуального кодексу України є незрозумілими та неприйнятними, оскільки положення Кодексу адміністративного судочинства не передбачають можливості застосування аналогії процесуального права та використання процедур, визначених для розгляду кримінальних проваджень для розгляду справ в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, вказаний відеозапис оцінюється судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами, при цьому колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у наданій апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує неналежності наданого відповідачем відеозапису.
Колегією суддів взято до уваги, що обставини перебування позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння також підтверджені поясненнями інспектора ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який вказав, що 23.05.2019 заступив на добове чергування в якості відповідального від ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області. Близько 23.00 цього ж дня йому зателефонували з ЧЧ Слобідського ВП та повідомили, що слідчий СВ цього ж ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , яка о 08.00 заступила на чергування в якості слідчого СОГ, перебуває на службі з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим було здійснено виїзд до Слобідського ВП. Після прибуття до адміністративної будівлі Слобідського ВП, розташованої за адресою: пров. Балашовський, 12, м. Харків, було встановлено, що інформація, надана по телефону, знайшла своє підтвердження. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи у складі СОГ ВП, мала явні ознаки алкогольного сп`яніння. Під час спілкування зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вже була одягнена у цивільний одяг, усіляко намагалась залишити адміністративну будівлю Слобідського ВП, поводила себе нетактовно, її поведінка не відповідала обстановці, вона виражалася нецензурною лайкою у бік поліцейських Слобідського ВП. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, від чого остання у присутності двох свідків та під відеозапис відмовилась. За фактом відмови останньої було складено акт про відмову. Разом з цим, було здійснено перевірку робочого місця ОСОБА_1 , під час якої у робочому столі було виявлено дві порожні пляшки з-під пива. Старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від несення служби, після чого вона залишила територію Слобідського ВП.
Факти, викладені старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , підтверджуються відеозаписом, який долучено до матеріалів службового розслідування, наданий до суду разом з відзивом та відтворений в ході розгляду справи як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.
Опитаний в ході службового розслідування начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я, СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 пояснив, що він є безпосереднім керівником слідчого СВ Слобідського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 23.05.2019 о 08.00 він заступив на добове чергування в якості відповідального від керівництва Слобідського ВП ГУНП в Харківській області. Ним було проведено інструктаж добового наряду, перевірено знання нормативної бази, зовнішній вигляд, наявність службових посвідчень та спеціальних жетонів, стан однострою. Зауважень не було, добовий наряд ВП був готовий до несення служби. В подальшому, приблизно о 22.00, старший інспектор - черговий ЧЧ СМ ВП майор поліції ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що слідчий СВ Слобідського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зайшла до чергової частини в цивільному одязі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, порушення координації руху). Прибувши до чергової частини,  ним було встановлено, що вказані обставини відповідають дійсності, а тому було негайно повідомлено керівництво Слобідського ВП ГУНП в Харківській області та ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області. Після прибуття інспектора ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_7 у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було запропоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі охорони здоров`я, але остання від проходження огляду відмовилась, про що було складено відповідний акт. Старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від несення служби у складі СОГ.
Опитані поліцейські Слобідського ВП, які 23.05.2019 заступили для несення служби у добовому наряді разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , а саме: старший інспектор - черговий ЧЧ СМ ВП майор поліції ОСОБА_9 , інспектор - черговий ЧЧ СМ ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , оперуповноважений ВКП ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_11 та старший оперуповноважений ВКП ВП капітан поліції ОСОБА_12 та начальник СКЗ ВП капітан поліції ОСОБА_13 , яка також прибула до адміністративної будівлі Слобідського ВП та була присутня на місці події, надали пояснення, аналогічні поясненню старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , та підтвердили наявність явних ознак алкогольного сп`яніння у слідчого СВ Слобідського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Опитаний в ході службового розслідування громадянин ОСОБА_6 пояснив, що в ніч з 23.05.2019 на 24.05.2019 він перебував на вулиці поблизу пров. Балашовського у м. Харкові. До громадянина ОСОБА_6 підійшли двоє громадян, які відрекомендувались працівниками поліції та запросили до адміністративної будівлі Слобідського ВП в якості свідка під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього, зайшовши у приміщення Слобідського ВП, ОСОБА_6 побачив громадянку, яка виявилась слідчим СВ цього ж ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1. Інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було запропоновано жінці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі охорони здоров`я, але поліцейська ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилась, однак, факт вживання алкоголю не заперечувала та мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, поведінка особи не відповідала обстановці. Після цього було складено відповідний акт, в якому ОСОБА_6 поставив свій підпис, залишив свої контактні дані та пішов з приміщення відділу поліції. Також в усній бесіді громадянин ОСОБА_6 повідомив, що був дуже здивований тим, що громадянка ОСОБА_1 є працівником Національної поліції України, тим паче слідчим. На його думку, працівник поліції та його поведінка має бути зразком для громадян, але такі працівники, як ОСОБА_1 , дискредитують почесне звання поліцейського.
Крім того, як відображено в матеріалах службового розслідування, членом дисциплінарної комісії - старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 19.06.2019 о 18.04 було здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_5 . Останній під час телефонної бесіди надав пояснення, аналогічні поясненню громадянина ОСОБА_6 . Надати пояснення в письмовій формі громадянин ОСОБА_5 відмовився через брак вільного часу.
Допитані в якості свідків в судовому засіданні 25.11.2019 судом першої інстанції старший оперуповноважений ВКП ВП капітан поліції ОСОБА_12 та криміналіст у складі СОГ капітан поліції ОСОБА_15 підтвердили обставини, встановлені в ході службового розслідування. Пояснили, що вони разом з позивачем проходять службу в РВ та разом 23.05.2019 заступили на чергування у складі СОГ ВП. Після отримання по гучномовцю виклику на виїзд, приблизно о 20.00 годині, швидко, в межах 5 хвилин, зібралися на першому поверсі будівлі РВ, але позивач не спускалася навіть після повторного виклику по гучномовцю через приблизно 10 хвилин. Тільки після того, як їй зателефонували на її особистий телефон, вона спустилася, отже чекали її приблизно 20-30 хвилин, одягнута вона була у формений бушлат, під яким був цивільний одяг, було помітно почервоніння обличчя. На шляху до машини помітили, що у ОСОБА_1 нерівна хода. В машині сиділи на задньому сидінні, а ОСОБА_1 спереду, почули запах сурогатів алкоголю ще там, але не можуть стверджувати, що це не був запах тосолу. ОСОБА_15 зазначив, що у ліфті почув запах алкоголю. На виїзді помітили, що позивач активно жестикулює, не може чітко виговорити слова, нерівно записує текст у протоколі, некоректно спілкується з членами сім`ї померлої особи. Як пояснив ОСОБА_15 , до нього підійшла ОСОБА_17 , яка брала участь в огляді трупа як судово-медичний експерт ХОБСМЕ, та зазначила, що з ОСОБА_18 щось незрозуміле. Як зазначив ОСОБА_12 , він зателефонував ОСОБА_9 з приводу заміни слідчого у складі СОГ ВП, який після обговорення з ОСОБА_8 наказали повертатися групі до РВ для зміни слідчого. 
Як зазначила допитана в якості свідка ОСОБА_17 , вона дуже давно знає позивача, має з нею гарні стосунки, як і з іншими колегами. Підтвердила, що разом з позивачем була на виїзді 23.05.2019 як судово-медичний експерт чекала в машині біля РВ близько 40 хвилин, оскільки ОСОБА_1 не вийшла за викликом вчасно, їхала разом з позивачем в машині, запаху або чогось незвичайного не помітила, зазначила, що позивач не падала, не завалювалася, але щоки та очі у ОСОБА_1 були почервонілі, не пам`ятає всіх, хто разом їхав в машині, також не пригадує, чи розмовляла з експертом ОСОБА_15 про стан ОСОБА_1 .. 
Всі особи, допитані в якості свідків підтвердили, що позивач до них з проханням викликати швидку допомогу або надати медичну допомогу не зверталася.
Отже, слід дійти висновку, що обставини, які обумовили звернення колег позивача до керівництва Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з приводу можливого перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .
При цьому допитана в якості свідка ОСОБА_17 , клопотання про допит якої було заявлено позивачем, не спростувала свідчень вказаних осіб, прямо та однозначно не заперечувала відсутність ознак алкогольного сп`яніння у позивача.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції надано належну оцінку поясненням, наданим свідком ОСОБА_17 , що спростовує доводи апеляційної скарги в частині надання переваги доводам відповідача відносно доводів позивача.
Колегія суддів зазначає, що ані в суді першої інстанції ані в суді апеляційної інстанції позивач не надала логічних пояснень щодо підстав її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши, що не вважала наявних для цього підстав, оскільки не вживала алкогольних напоїв. 
Разом з цим, враховуючи статус позивача та її перебування в цей день на чергуванні у складі СОГ, тобто на службі, вказані пояснення не заслуговують на увагу і є фактично спробою уникнути відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку.
Колегія суддів вважає, що нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Відсутність медичного висновку не свідчить про неналежну фіксацію такого факту. Водночас спростування факту перебування у стані сп`яніння на робочому місці покладається на позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2018 у справі № 640/17224/15-ц, та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі № 814/1673/16.
З метою отримання від позивача пояснень з приводу обставин, що виникли під час її чергування у слідчо-оперативній групі з 23.05.2019 по 24.05.2019, відповідачем 11.06.2019 надіслано на адресу реєстрації позивача ( АДРЕСА_1 ) лист № 3719/119/12-2019 від 10.06.2019 (т. 1 а.с. 110, 113).
Вказана адреса реєстрації була вказана позивачем у її автобіографії від 07.01.2017 та Анкеті від 27.01.2017, інші адреси проживання або перебування позивачем не зазначені (т. 1 а.с.126-129).
Відповідно до частини 12 статті 15 Дисциплінарного статуту фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Відповідно до пунктів 1, 6-10 статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський під час проведення службового розслідування має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень, виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтверджувальних документів. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Вищенаведеним нормам права також кореспондують положення пунктів 7, 13, 14, 16 розділу V Порядку розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних. Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння. Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання. Виклик поліцейського для надання пояснень у разі його відсутності на службі дисциплінарна комісія здійснює в порядку, визначеному частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2019 на адресу відповідача повернувся конверт із зазначенням причини неможливості вручити позивачеві поштове відправлення - «за закінченням строку зберігання», що підтверджується копією відповідного конверту (т. 1 а.с. 111-112).
Також, в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції позивач повідомила, що дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач не повідомив її належним чином про необхідність надання відповідних пояснень.
Колегія суддів вважає хибними доводи представника позивача про неналежний виклик ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та необхідність направлення кореспонденції за всіма відомими адресами, оскільки такі доводи не обґрунтовані ані нормативно ані документально. 
Крім того, як підтвердила позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції, рапорту про зміну місця мешкання за місцем проходження служби не подавала, що в свою чергу не узгоджується також з приписами п. 5 розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженого наказом МВС України № 377 від 12.05.2016.
Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що відповідачем при направленні позивачу запрошення для надання пояснень в ході службового розслідування дотримано вимоги статті 18 Дисциплінарного статуту. При цьому неприбуття позивача для надання пояснень за вказаних умов відповідно до частини 10 статті 18 Дисциплінарного статуту правомірно розцінено відповідачем, як відмова старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від надання пояснень.
Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на ненадання позивачу можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування колегія суддів вважає недоведеним, оскільки доказів звернення позивача до відповідача з відповідним рапортом, заявою, які б не були задоволені, ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанцій не надані.
Звернення представника позивача, адвоката Дядейко О.О. , з запитом від 25.07.2019 з проханням надати йому «копію акту службової перевірки щодо відсторонення вказаного поліцейського від службових обов`язків (посади)», та з запитом від 28.07.2019 щодо надання «копії акту службової перевірки щодо відсторонення слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП у Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від службових обов`язків (посади)», враховуючи надані листами від 31.07.2019 та 29.08.2019 відповіді з повідомленням про  здійснення відсторонення від службових обов`язків ОСОБА_1 на підставі усного (без винесення письмового) наказу, з наданням інших запитуваних документів, не підтверджують факту ненадання позивачу можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування.
Доказів звернення позивача та його представника до відповідача із заявами про надання копії висновку службового розслідування або ознайомлення з матеріалами службового розслідування до суду ані першої ані апеляційної інстанцій не надано.
Колегія суддів зауважує, що у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено та підтверджено в усних поясненнях, що їй повідомлялося про призначення щодо неї службового розслідування, при цьому, позивачем не доведено наявність у неї намірів надання пояснень щодо встановлених фактів та ознайомлення з результатами проведеного службового розслідування.
Оскільки відповідач в установленому законом порядку зафіксував факт перебування позивача на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння та її відмову від проходження медичного огляду у присутності, як сторонніх громадян - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так і інших посадових осіб органів внутрішніх справ, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 . 
Відповідно до частин 1, 3 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Згідно зі ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. 
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частин 1, 3-5 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.  Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби. За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського №2396 за період з 03.06.2019-14.06.2019, № 2613 за період з 18.06.2019 по 27.06.2019, листок непрацездатності серії АДП № 919842 за період з 01.07.2019 по 19.07.2019, довідку про тимчасову непрацездатність поліцейського №3100 за період з 22.07.2019 по 08.08.2019 та листок непрацездатності серії АДП № 613407 за період з 09.08.2019 по 15.08.2019 позивач надіслала засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 16.08.2019, а отримані такі документи відповідачем 19.08.2019. 
Посилання позивача на її звільнення зі служби в період тимчасової непрацездатності, з урахуванням наказу №385 о/с від 12.11.2019, яким внесені зміни до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_2 №235 о/с від 06.08.2019, в частині дати звільнення (зазначено, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 16.08.2019) є хибними.
Отже, звільнення позивача зі служби в поліції з 16.08.2019 відбулося відповідно до законодавчо визначених строків реалізації дисциплінарного стягнення, в перший день її прибуття до місця служби після завершення строку перебування на лікарняному, що відповідає вимогам Дисциплінарного статуту.
При цьому, позивач прибула до УКЗ ГУНП у Харківській області саме 16.08.2019 та отримала витяг з наказу про звільнення, трудову книжку, про що розписалася. Під час отримання документів ОСОБА_1 не повідомляла УКЗ ГУНП в Харківській області про перебування на лікуванні та не надала відповідні довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського та листки непрацездатності. 
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що дисциплінарне стягнення реалізоване поза межами строків, визначених ст. 148 КЗпП України, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на пріоритет у застосуванні спеціальних норм, якими у цьому випадку є положення Дисциплінарного статуту, якими визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження), щодо загальних норм КЗпП України, які можуть поширюватися на правовідносини з поліцейськими виключно у випадках, не врегульованих Дисциплінарним статутом та Законом України «Про Національну поліцію». 
Також колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі на порушення заповнення трудової книжки в частині не зазначення норми, на підставі якої звільнено позивача не впливає на спірні правовідносини, а позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача з відповідної заявою про внесення виправлень у трудову книжку.
Щодо застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що відмова позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «АLKOTЕSТ 6820» та в медичному закладі охорони здоров`я за фактом її ймовірного перебування на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи з ознаками алкогольного сп`яніння, застосування нецензурної лайки є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції. 
Колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що, в контексті спірних правовідносин, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. 
Крім того, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Зазначена правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 09.09.2020 у справі № 815/2705/16.
В ході судового розгляду справи судами встановлено, що при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, її характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, позивачем було вчинено діяння, несумісне з його посадою, проти інтересів служби, яке суперечить покладеним на ОСОБА_1 обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем обґрунтовано та правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, який заперечував проти позову, доведено вчинення позивачем грубого порушення службової дисципліни, а також доведено обґрунтованість обрання такого виду стягнення як звільнення з дотриманням визначеної процедури.
Водночас твердження позивача про відсутність у відповідача підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності спростовані встановленими судами обставинами справи.
Щодо посилання позивача на незастосування судом першої інстанції практики Європейського суду з прав людини, слід відмітити, що така обставина, у розумінні КАС України не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, призначаючи та проводячи службове розслідування, приймаючи накази ГУ НП в Харківській області від 01.07.2019 № 643 та від 06.08.2019 № 235 о/с, діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про національну поліцію» та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та нечинним акту індивідуальної дії висновку службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції Зінченко Наталією Юріївною, колегія суддів зазначає, що такий висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи, діяльність якої перевірялася, тому такий висновок не може бути окремим предметом спору.
Так, висновок службового розслідування є носієм доказової інформації про виявлені суб`єктом владних повноважень порушення вимог відповідного законодавства, яке регулює питання проходження служби співробітниками органів Національної поліції України, на підставі якого приймається відповідне рішення у формі наказу, а тому оцінка висновку, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження відповідного наказу, прийнятого на підставі такого висновку.
Таким чином, вказані доводи є самостійною підставою для відмови в задоволенні такої вимоги.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року по справі № 520/9173/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  02.11.2020 року