Постанова
Іменем  України 
28 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 572/1634/18
провадження № 61-17135св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - релігійна громада церкви Християн Віри Євангельської Пятидесятників села Висове Сарненського району Рівненської області,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2019 року в  складі судді Ведяніної Т. О. та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2019 рокув складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С., Хилевича С. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до релігійної громади церкви Християн Віри Євангельської Пятидесятників села Висове Сарненського району (далі - релігійної громади церквиХВЄП села Висове) та  просив визнати недійсним рішення від 09 березня 2018 року про вилучення (виключення) його з членів релігійної громади церкви ХВЄП села Висове, прийняте на бесіді в церкві села Висове, поновивши його в членах даної громади. 
Свої вимоги обґрунтував тим, що з 07 серпня 2010 року він є членом релігійної громади ХВЄП села Цепцевичі Сарненського району Рівненської області, а з вересня 2014 року - села Висове Сарненського району Рівненської області. Однак, 09 березня 2018 року на бесіді, яка відбулась у цій церкві, його було вилучено з членів громади. 
Вказує, що відповідно до пунктів 3.7.4. та 7.3.3 статуту громади питання вносити дисциплінарні стягнення, включаючи виключення з членів церкви, віднесені до  компетенції церковної ради. В порушення вказаних приписів рішення про його виключення було прийнято не на засіданні церковної ради, а на бесіді за  участю простих членів церкви, оскільки такий орган, як церковна рада взагалі не обирався. 
Крім цього, пунктами 7.3.3. та 7.3.5 статуту передбачено, що вилучення з членів церкви застосовується за порушення норм християнської поведінки, встановлених Біблією, а також за неприйняття без поважних причин участі в  житті церкви і в богослужіннях по своєму небажанню та шляхом тривалої відсутності в церкві. Під час прийняття рішення про його виключення із членів громади не було наведено жодного конкретного факту, який би міг стати підставою для виключення його з членів церкви.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2019  року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року,в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з  відсутності підстав для задоволення позову, оскільки церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, здійснюючи цю вимогу, державні органи в Україні не втручаються у внутрішнє самоуправління церкви і питання. Визначення кількості членів релігійної громади стосується внутрішньої діяльності церкви, а виключення позивача з членів церкви проведено з  дотриманням положень її статуту.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13  травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року і ухвалити нове про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення про виключення його з членів громадської ради прийнято з грубим порушенням порядку, встановленого статутом громади, оскільки він був виключений з членів церкви не церковною радою чи розширеною братерською радою, а членами ради, які 09 березня 2018 року прийшли на богослужіння.
Також вказує на те, що повторне виключення його з членів церкви рішенням зборів від 15 квітня 2018 року є нікчемним та не несе жодних правових наслідків, оскільки на той момент він не являвся членом церкви, проте суди  попередніх інстанцій цього не врахували і необґрунтовано послались в  оскаржуваних судових рішеннях на протокол загальних зборів церкви від 15 квітня 2018 року. 
Окрім цього посилається на безпідставність застосування судами положень статті 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та статті 35 Конституції України, з огляду на те, що в його позові не йдеться про свободу віросповідання та про дотримання норм церковного права, його вимоги ґрунтуються на положеннях статуту церкви ХВЄП села Висове, вилученням його з  церкви порушується право віросповідання в певній релігійній структурі.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
22 жовтня 2019 року справа № 572/1634/18 надійшла до Верховного Суду.
Релігійна організація церкви ХВЄП села Висове надіслала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду               і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються          у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Установлено, що з 21 грудня 2014 року ОСОБА_1 являвся членом церкви ХВЄП села Висове.
09 березня 2018 року на бесіді, що відбулася в церкві села Висове, позивача було виключено з членів цієї релігійної громади через порушення вимог щодо християнської поведінки, зокрема, зневажливе ставлення до членів церкви та  вчинення неправомірних дій щодо своєї дружини.
Розділом 7 статуту релігійної громади ХВЄП села Висове (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що служителі та церковна рада наглядають за дотриманням членами церкви норм християнської поведінки, в тому числі, для збереження моральності і духовного стану церкви.
Пунктом 7.3.3. статуту передбачено, що за порушення норм християнської поведінки член церкви виключається із церкви за рішенням церковної ради, про що оголошується на загальних зборах.
Статутом також передбачена можливість обрання церковної ради, яка обирається загальними зборами з числа служителів та найбільш досвідчених членів церкви, які ведуть особисте життя у відповідності вимогам Біблії. Церковна рада є керівним органом церкви між загальними зборами. Статутом передбачено, що запропоновані кандидати до церковної ради мають володіти високим моральним і духовним рівнем поведінки та, окрім іншого, бути членом церкви не менше п`яти років. 
Разом з тим, відповідно до пункту 3.1.4 статуту питання, які виникають у церкві, можуть також вирішуватись на раді служителів, розширеній братерській раді (церковна рада), яку очолює пастор.
Згідно з протоколом № 1 від 21 грудня 2014 року збори громади церкви ХВЄП села Висове обрали церковну раду, до якої включили усіх членів помісної церкви. Підставою для такого рішення стало те, що церква в селі Висове створена недавно, а тому жоден із її членів не має п`ятирічного стажу перебування у ній.
Із показів допитаних судом першої інстанції свідків встановлено, що розширена братерська рада і є церковною радою громади церкви ХВЄП села Висове.
На засіданні членів церкви від 15 квітня 2018 року був здійснений розгляд скарги ОСОБА_1 на рішення від 09 березня 2018 року про виключення його  з членів релігійної громади, за наслідками якого вирішено підтвердити правильність прийняття цього рішення братерською радою.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Статтею 35 Конституції України визначено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи  колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.
Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. 
Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено,що держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, не фінансує діяльність будь-яких організацій, створених за ознакою ставлення до релігії.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.
Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).
Відповідно до вказаної вище норми - діяльність релігійної громади регламентується статутом, а прийняття та виключення існуючих членів громади є прерогативою релігійної громади.
Таким чином, установивши, що вирішення питання про виключення позивача з  членів церкви ХВЄП села Висове належить до виключних повноважень цієї церкви і рішення про його виключення прийнято відповідачем з дотриманням статуту церкви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.  
Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В  силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх  скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2019  року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2019  року та постанову Рівненського апеляційного суду від 13 серпня 2019 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                        
                                                                                                            Є. В. Краснощоков