ПОСТАНОВА
Іменем України

17 грудня 2020 року 
Київ
справа №826/14212/15
адміністративне провадження №К/9901/22758/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Олендера  І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Харківської митниці Державної фіскальної служби про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року у справі № 826/14212/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Харківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» (далі - позивач, ТОВ «ТНК-Індастріз Україна») звернулось до суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, Харківська митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807010001/2015/000039/2 від 21.03.2015, № 807010001/2015/000048/2 від 26.03.2015,                                              № 807010001/2015/000057/2 від 03.04.2015, № 807010007/2015/000060/2 від 07.04.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення           № 807010001/2015/00039 від 21.03.2015, № 807010001/2015/00048 від 26.03.2015,   № 807010001/2015/00057 від 03.04.2015, № 807010001/2015/00060 від 07.04.2015.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відповідач зробив необґрунтовані висновки щодо заявленої позивачем митної вартості товарів, що призвело до збільшення їх митної вартості.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року адміністративний позов ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807010001/2015/000039/2 від 21.03.2015,                             № 807010001/2015/000048/2 від 26.03.2015, № 807010001/2015/000057/2 від 03.04.2015, № 807010007/2015/000060/2 від 07.04.2015. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення                                                     № 807010001/2015/00039 від 21.03.2015, № 807010001/2015/00048 від 26.03.2015,                                           № 807010001/2015/00057 від 03.04.2015, № 807010001/2015/00060 від 07.04.2015.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у справі № 826/14212/15, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» у повному обсязі.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року у справі № 826/14212/15 повернуто відповідачу на підставі частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції). Рішення апеляційного суду мотивоване невиконанням позивачем вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху, у зв`язку з несплатою контролюючим органом судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у встановленому чинним законодавством розмірі.
Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції у справі № 826/14212/15, контролюючий орган подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 14 липня 2016 року касаційну скаргу Харківської митниці ДФС відхилив, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року залишив без змін.
Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року Харківська митниця ДФС подала до Верховного Суду України заяву про її перегляд з підстав, встановлених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, на момент подання вказаної заяви).
Ухвалою Верховного Суду України від 1 листопада 2016 року відкрито провадження у справі № 826/14212/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Харківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3 - 6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заява зареєстрована у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду 14 лютого 2018 року.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2018 року у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Олендер І.Я. (суддя-доповідач), Гончарова І.А., Ханова Р.Ф.
Розгляд заяви контролюючого органу здійснюється Верховним Судом за правилами глави третьої Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, без повідомлення та виклику учасників справи.
За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України мотивом перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є зокрема, неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предметів спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.
У заяві контролюючий просить переглянути вказану ухвалу Вищого адміністративного суду України посилаючись на наявність підстав, встановлених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неоднакове застосування норм підпунктів 14.1.39, 14.1.157, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», статей 49, 54, 59 Митного кодексу України.
На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року (№ К/800/49356/15), від 5 серпня 2016 року                            (№ К/800/21344/16), від 8 серпня 2016 року (№ К/800/21469/16), які, на думку контролюючого органу, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції вищезазначених норм матеріального права.
Згідно змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги позивача у справі             № 826/14212/15 за позовом ТОВ «ТНК-Індастріз» до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів носять саме майновий характер, оскільки оскаржувані рішення контролюючого органу є такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, які породжують підстави для зміни майнового стану позивача.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року у справі № 826/14212/15 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через її невідповідність вимогам  статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції) та запропоновано контролюючому органу протягом п`яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали суду апеляційної інстанції усунути зазначені недоліки апеляційної скарги, а саме - сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції за вимогами майнового характеру у сумі 5 359,20 грн. 22 лютого 2016 року до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання разом із доданим до нього платіжним доручення на суму 80,39 грн, що свідчить про часткове виконання відповідачем судового рішення, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі. Суд апеляційної інстанції визначаючи розмір судового збору виходив з того, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови є майновими, оскільки такі рішення контролюючого органу змінюють майновий стан позивача. З вказаним висновком суду апеляційної інстанції погодився суд касаційної інстанції в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року.
Колегія суддів зазначає, що суд касаційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відхилення касаційної скарги Харківської митниці ДФС та залишення ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року без змін ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, якою апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС повернуто відповідачу на підставі частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції).
Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судами попередніх інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права в публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. Таким чином, заявлені до адміністративного суду вимоги про скасування рішень відповідача-суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є вимогами майнового характеру. Такими рішеннями суб`єкта владних повноважень є оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Згідно положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час подання ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» позовної заяви) за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру необхідно сплатити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати та за подання позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.
Враховуючи вказані положення чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що суд касаційної інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов правильного висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови є майновими, оскільки такі рішення контролюючого органу змінюють майновий стан позивача, а тому судом апеляційної інстанції не було порушено положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції) та вимог процесуального законодавства при визначенні розміру суми судового збору (у сумі 5 359,20 грн), яку необхідно було сплатити відповідачу при поданні апеляційної скарги, про що також обґрунтовано зазначив суд касаційної інстанції в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року. Крім того, колегія суддів зазначає, що з аналізу зазначених судових рішень (на які відповідачем робиться посилання як на приклад неоднаковості у правозастосуванні) вбачається, що такі взагалі не містять посилань, зокрема, на положення підпунктів 14.1.39, 14.1.157, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, статей 49, 54, 59 Митного кодексу України про неоднаковість застосування яких зазначає контролюючий орган в заяві про перегляд рішення суду касаційної інстанції.
Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.
Щодо поданого контролюючим органом клопотання про передання справи                 № 826/14212/15 на розгляд палати Касаційного адміністративного суду для розгляду справ щодо податків, зборів, та інших обов`язкових платежів, колегія суддів зазначає, що таке клопотання є безпідставним, оскільки розгляд заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України здійснюється в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяла до 03.10.2017, яким такої можливості передбачено не було.
Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України непідтвердження обставин, які стали підставою для перегляду справи, або якщо норма права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосована правильно, у задоволенні заяви про перегляд судового рішення належить відмовити.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 241 - 244, 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, пунктом 1 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Суд
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви Харківської митниці Державної фіскальної служби про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2016 року у справі № 826/14212/15 відмовити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                           І.Я.Олендер
                                                                                          І.А. Гончарова
                                                                                          Р.Ф. Ханова