У Х В А Л А  
16 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 570/997/19
провадження № 61-16257ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області                      від 22 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня              2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 рокуОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визначено, що частка ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в праві спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_5 на житловий будинок загальною площею 149,7 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 , становить Ѕ частину.
Визначено, що частка ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок загальною площею 149,7 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 становить Ѕ частину.
Визнано спадковим майном Ѕ частки майна кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 149,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Визнано за ОСОБА_3 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/6 частину майна - на житловий будинок загальною площею 149,7 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні інших вимог відмовлено.
02 листопада 2020 року  ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)     якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)     якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)     якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
За таких підстав касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені            пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та подана в строк, передбачений статтею 392 ЦПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Разом із касаційною скаргою подано клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Виходячи з положень наведеної норми закону, а також враховуючи те, що клопотання не містить доводів щодо зупинення дії судових рішень, відсутня необхідність зупинення дії рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 червня 2020 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області                        від 22 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня                  2020 року.
Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області матеріали цивільної справи № 570/997/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє законний представник-опікун ОСОБА_2 , про зупинення дії рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 червня            2020 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
Є. В. Петров
С. П. Штелик