ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 520/12309/19
адміністративне провадження № К/9901/20591/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,   
суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року (судді: Бершов Г.Є., Катунов В.В., Ральченка І.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 1140ц, про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно- розшукової діяльності, досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора повернуто особі, яка її подала.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку повернути апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва. Додана до апеляційної скарги копія довіреності Офісу Генерального прокурора дає право представнику відповідача ОСОБА_2 здійснювати представництво Офісу Генерального прокурора, проте, представляти інтереси Офісу Генерального прокурора, в судах, в даній справі, може лише адвокат або особа, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва. Надана копія довіреності Офісу Генерального прокурора, з урахуванням положень статті 55 КАС України, не свідчить про наявність у ОСОБА_2 права здійснювати представництво суб`єкта владних повноважень у цій справі.
Провадження в суді касаційної інстанції.
Офіс Генерального прокурора, уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Скаржник стверджує, що надані ним документи на підтвердження його повноважень, а саме - копії довіреності, наказу про призначення його на посаду та положення про Департамент представництва держави в суді Офісу Генерального прокурора є достатніми доказами наявності таких повноважень у справах.
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 01 вересня 2020 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої   статті 298 КАС України   апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Положеннями статті 131-2 Конуституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
За змістом підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до   пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2   цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності   Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Положенням частини п`ятої   статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи   у визначеному цим Кодексом порядку.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Отже, стаття 55   КАС України передбачає дві форми участі сторін в адміністративній справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).   
З урахуванням положень Конституції України, з 01 січня 2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.   Питання самопредствництва не закріплені в нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів.
Зокрема, частинами третьою та четвертою статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2010 року у справі №9901/39/20 зазначила, що з урахуванням положень статті 55 КАС України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.
Відповідно до статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені   Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Частиною першою статті 6 Закону №1697-VII систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону №1697-VII у структурі Офісу Генерального прокурора утворюються департаменти, управління, відділи, а також Генеральна інспекція. Управління та відділи можуть бути самостійними або входити до складу департаменту (управління). Положення про самостійні структурні підрозділи Офісу Генерального прокурора затверджуються Генеральним прокурором.
Наказом Генерального прокурора від 21 грудня 2019 року №99-щц у структурі Офісу Генерального прокурора створено Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, на який покладено повноваження щодо забезпечення участі в цивільних, адміністративних, господарських справах, у яких Офіс Генерального прокурора (Генеральну прокуратуру України) залучено як відповідача або третю особу.
Наказом Генерального прокурора від 28 січня 2020 року №47 затверджено Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора.
Пунктом 3 Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, основні завдання Департаменту, зокрема, представництво в суді органів прокуратури, їхніх посадових і службових осіб, які діють від імені органу прокуратури, Генерального прокурора (самопредставництво).
Пунктом 4.2.2. Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора зазначено, що Відділ представництва інтересів органів прокуратури, серед, іншого здійснює організацію, підготовку та подпння відзивів на позовні заяви, відповідей на відзиви, пояснень, заяв, клопотань, заперечень, апеляційних, касаційних скарг, інших процесуальних документів у справах, у яких Офіс Генерального прокурора (Генеральну прокуратуру України), посадових і службових осіб, що діють від його (її) імені, Генерального прокурора залучено як відповідачів або третіх осбі та у справах за позовами Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України) як юридичної особи (самопредставництво), що розглядається в усіх судах України.
Офісом Генерального прокурора 01 липня 2020 року подано апеляційну скаргу на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року. Вказану апеляційну скаргу підписано представником Офісу Генерального прокурора Ступаком Д.В.
На підтвердження повноважень ОСОБА_2 надав копії наказу Генерального прокурора від 28 грудня 2019 року №246ц, яким ОСОБА_2 переведено на посаду прокурора відділу представництва інтересів органів прокуратури управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, наказу Генерального прокурора від 28 січня 2020 року №47, яким затверджено Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, наказу Генерального прокурора від 30 березня 2020 року №166 «Про внесення змін до Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, затвердженого наказом Генерального прокурора від 28 січня 2020 року №47» та Положення про Департамент представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора та довіреності від 27 березня 2020 року №15/2/2-150-20.
Оцінивши зміст документів, які були додані до апеляційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про те, що вони є достатніми для підтвердження повноважень ОСОБА_2 на здійснення   самопредставництва Офісу Гнерального прокурора у суді під час розгляду цієї справи, у тому числі для подання апеляційної скарги.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до апеляційної скарги в цій справі не було додано належних документів.   
Водночас оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не містить необхідного обґрунтування в частині визнання наданих документів неналежними доказами для підтвердження повноважень ОСОБА_2 на подання апеляційної скарги.
З огляду на викладене Верховний Суд висновує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги представника Офісу Генерального прокурора.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Оскільки суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги представника Офісу Генерального прокурора, допустив порушення норм процесуального права, касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора слід задовольнити, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.
Висновки щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задовольнити.
Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі №520/12309/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                А.Г. Загороднюк

Судді                                                                                                     О.В. Калашнікова

                                                                                                    В.М. Соколов