ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 р.	Справа № 524/2904/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 взводу №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волика Максима Володимировича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.10.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Андрієць Д.Д.) по справі № 524/2904/20
за позовом        ОСОБА_1  
до       Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ,       Інспектора роти №3 взводу №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волика Максима Володимировича  
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волика М.В. від 24.04.2020 серії ГАА № 474914, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн. за ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.10.2020 позов задоволено.
Інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волик М.В. (далі – відповідач 1), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення є доведеним, підтверджується відеозаписом та поясненнями військовослужбовців Національної гвардії свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, вказує, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а лише його незгода з оскаржуваною постановою не є підставою для її скасування. Крім того, зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто інспектором з дотриманням процедури.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП   (далі – відповідач 2)  не надав відзив на апеляційну скаргу.
30.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та її розгляд в режимі відеоконференції у зв`язку з перебуванням позивача за межами України та участь його представника у інших справах в судах м. Суми.
Разом з тим, доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду, зазначених в клопотанні про відкладення розгляду справи, представником позивача не надано.
Враховуючи ненадання позивачем доказів в підтвердження обставин, на які посилається у клопотанні про відкладення розгляду справи, можливість розгляду справи без надання пояснень позивачем, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 24.04.2020  інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Воликом М.В. винесено постанову серії ГАА № 474914, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 51 грн. (а.с. 7).
Згідно постанови 24.04.2020 о 18:00 год. в м. Кременчук, по вул. Гоголя біля будинку 2 ОСОБА_1 знаходився в п`яному вигляді у громадському місті, а саме в парку «Придніпровський», мав неохайний зовнішній вигляд та розстебнуту ширінку, чим ображав людську честь та громадську мораль. 
Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). 
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. 
Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.
Пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015  року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.ч. 1,2  ст. 178 КУпАП.
Статтею 31 Закону №580-VIII встановлено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до п. 1 ч. 1 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення   ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП відповідачем надано до суду DVD-RW диск з відеозаписами та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які здійснювали патрулювання.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відеозаписи та пояснення свідків не є належними доказами вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, оскільки виявлення у правопорушників ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння може бути підтверджено лише спеціальним дослідженням із застосуванням відповідного обладнання або оглядом лікаря.
Відповідачами ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано доказів про здійснення заходів для проведення медичного освідування позивача на стан сп`яніння, або інших доказів того, що позивач дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння та своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом   ображав людську гідність і громадську мораль. 
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.03.2019 по справі № 213/1426/17.
При цьому, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 178 КУпАП  наступає у випадку не лише перебування особи в стані сп`яніння, а коли особа, яка перебуває у такому стані, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображають людську гідність і громадську мораль.
Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є неналежними доказами вчинення факту правопорушення, оскільки військовослужбовці Національної гвардії при здійсненні охорони громадського порядку не можуть бути свідками правопорушення, так як їх завданнями є безпосередньо охорона громадського порядку, що свідчить про їх юридичну заінтересованість, а звідси – про їх неможливість безпосереднього об`єктивного сприйняття обставин як сторонніх осіб. (а.с.63,64)
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що ні протокол про адміністративне затримання  на постанова від 24.04.2020 не містять посилань на фіксування правопорушення технічними засобами та пояснення свідків.(а.с.7,8)
Отже, відеозапис  також не є належним доказом вчинення позивачем правопорушення, крім того, він фіксує лише розмову працівників патрульної поліції не з позивачем, а з іншою особою та процедуру складання постанови у відділі УПП за участі позивача.
Доводи скаржника щодо не надання позивачем  належних та допустимих доказів, в обґрунтування заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 24.04.2020 правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 286, 310, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 взводу №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Волика Максима Володимировича  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.10.2020 року по справі № 524/2904/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій