Ухвала
 
16 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 521/13728/18
провадження № 61-4779св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 ,
позивач - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про  визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано ОСОБА_3  таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою         АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_3 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 15 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3  про перегляд заочного рішення відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2020 року заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2018 року скасовано і закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Допущено поворот виконання заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 листопада 2018 року та поновлено реєстрацію ОСОБА_3 за місцем постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 .
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
Постановою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 30 січня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.  
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернулася до  Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що суд касаційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу понесених нею судових витрат, що на її думку, є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.
Висновки суду за результатами розгляду заяви
Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошової суми, присудженої до  стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Виходячи з положень цих норм, суд касаційної інстанції може ухвалити додаткове рішення за наявності підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України.
Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в  резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на  сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в  постанові від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18), висловив висновок про те, що в разі, якщо суд апеляційної чи  касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із  тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у вищевказаній постанові зазначив, що після остаточного ухвалення судового рішення у справі (після нового судового розгляду) особа не позбавлена можливості клопотати про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у  зв`язку з касаційним переглядом справи.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. О. Кузнєцов	
Судді:	В. С. Жданова С. О. Карпенко В. А. Стрільчук	
 	                                   М. Ю. Тітов