КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 755/21681/15-ц
провадження № 22-ц/824/12305/2020
 
05 листопада 2020року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А. 
при секретарі  Макаренко  О. О.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини - 16/2», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних звітних зборів та рішення загальних звітних зборів недійсними, визнання дій з   використання 

 коштів неправомірними,  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року в складі судді Арапіної Н. Є.,
встановив:
 
02.12.2015  ОСОБА_1 , як  власник нежилого  приміщення  №1 -  магазину  для  торгівлі   непродовольчими товарами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та член  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини - 16/2» (далі - ОСББ «Тичини - 16/2») , звернувся  до  ОСББ "Тичини - 16/2"  з вказаним позовом,   в якому просив  визнати недійсними загальні звітні збори ОСББ «Тичини - 16/2» від 14.04.2013.
Також просив визнати  недійсними рішення, викладені в протоколі №17 від 14.04.2013 загальних звітних зборів співвласників  ОСББ «Тичини - 16/2», а саме затвердження: 
1. Звіту правління  ОСББ "Тичини - 16/2" за 2012  в повному об`ємі. Визнання роботи правління  ефективною; 
2. Штатного розкладу  на  виконання  робіт для  обслуговування  будинку  і прибудинкової  території  на 2013 р.;
3. Кошторису  по  обслуговуванню  будинку  та прибудинкової території  на  2013 р. з наступними  тарифами -  обслуговування для житлового  фонду  - 2,90  грн /кв.м.(2,72 грн /кв.м. у разі  відсутності заборгованості на  01  число  місяця); обслуговування  для нежилих приміщень 5,75  грн/кв.м. (5,40  грн /кв.м. у разі  відсутності заборгованості  на 01 число  місяця); оплати  консьєржної  служби 1,26 грн/ кв.м. (1,18  грн  у разі  відсутності заборгованості на  01 число місяця); 
4. Віднесення економії  коштів по   обслуговуванню  на  фонд  РІО; 
5.Початку  в 2013 році  проведення   капітальних ремонтних робіт  прибудинкового  парапету  і конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом; 
6. Відновлення  нарахування  до фонду  РІО  в разі відсутності заборгованості на  01 число  місяця; 
7. Введення  нарахування  в фонд  РІО  з паркінгу  (для проведення  капітальних ремонтних робіт  прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з  їх аварійним станом):  внесок у разі  відсутності 1,06 грн /кв.м. заборгованості на  01 число  місяця);
8. Не надання згоди від імені  ОСББ "Тичини - 16/2" на  проведення  будівництва другого  поверху над  нежитловим приміщенням №8;
9. Запропонувати власнику нежитлового  приміщення  №8 і власнику  магазину  " ІНФОРМАЦІЯ_1 " організувати режим роботи магазину  до  22.00  год.".
Посилався на  ті підстави, що  на загальних звітних зборах співвласників  ОСББ «Тичини - 16/2» 14.04.2013  були  присутні менше   половини членів об`єднання. Крім цього,  у запрошенні для участі  в зазначених зборах   був зовсім інший порядок денний, ніж той,  який з`явився в протоколі від 14.04.2013 р.  Рішення  про  введення  додаткових платежів   для  початку проведення  капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту  не  ґрунтувалися на  жодних економічних висновках  та експертизах  щодо  технічного   стану  прибудинкового  парапету і конструкцій фундаменту.  Станом на 14.04.2013  був відсутній  кошторис  проведення  зазначених  ремонтних робіт.
З огляду на  те, що  рішення  загальних  зборів  ОСББ "Тичини - 16/2"  від 14.04.2013 за №17  не  відповідають   вимогам Закону  України "Про  об`єднання співвласників багатоквартирного  будинку" та Статуту об`єднання, просив  позов  задовольнити. 
19.05.2016  позивач доповнив  позовні вимоги та просив суд   визнати  дії   ОСББ "Тичини - 16/2" щодо  використання 

 коштів співвласників ОСББ «Тичини - 16/2», внесених співвласниками цього об`єднання протягом травня-грудня 2013 року до Фонду ремонту і обслуговування відповідно до рішень загальних зборів від 14.04.2013 для проведення капітального ремонту конструкцій фундаменту будинку та прибудинкового парапету в будинку АДРЕСА_1 неправомірними,  у зв`язку з непроведенням зазначених капітальних ремонтних робіт та розтратою вказаних коштів.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав апеляційну  скаргу, в якій,  посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Посилається  на ті підстави, що  прийняття загальними зборами  рішень за  відсутності  кворуму   є безумовною  підставою  для визнання  недійсними таких рішень,   про  що  викладено   в постановах  Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №755/3964/16-ц, від 21.03.2018 у справі №927/524/17, від  18.04.2018 у справі №917/1375/16, від 02.05.2018 у справі №918/373/17, від 21.08.2018 у справі №635/10848/14-ц.
Рішення загальних зборів ОСББ «Тичини - 16/2» від 14.04.2013  не було належним чином оформлено, на що звернув увагу Дніпровський районний суд м. Києва в ухвалі від 18 квітня 2017 року  (справа № 755/15281/16-к) про  надання тимчасового доступу до речей і документів слідчим Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві в кримінальному провадженні №12015100040012632, досудове розслідування в якому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 366 та ч.1 ст.191 КК України за фактом привласнення коштів співвласників та підроблення в 2013 - 2014 роках протоколів загальних зборів ОСББ «Тичини - 16/2».
В порушення п. 7.1.10., п. 9.8. і п.9.15.3. Статуту ОСББ «Тичини - 16/2», п.4 ч.8 та п.3 ч.14 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 03.11.2005 №3053-ІV та від 23.09.2010 № 2555-VІ, яка діяла до 01.07.2015),  та п.4 ч. 9 ст. 10 цього  Закону ( в редакції від 14.05.2015, чинній з 01.07.2015) відповідачем протягом 2013-2016 років незаконно здійснювалися розтрати та привласнення коштів співвласників, на підтвердження  чого  суду були надані  відповідні  докази.  
На  даний час  посадові  особи  ОСББ "Тичини - 16/2" неспроможні  пояснити, яким чином  та на  які цілі  були використані  кошти співвласників в сумі 371 016 грн 74  коп.,  зібрані ними в 2013 році  згідно  рішення  загальних зборів  від 14.04.2013 для проведення   капітального ремонту  конструкцій фундаменту будинку  АДРЕСА_1 та прибудинкового  парапету;  на якому банківському рахунку  зберігалися вказані кошти.
Позивачем  тричі заявлялись  клопотання про  призначення  в даній справі судової  будівельно-технічної та   судової  економічної  експертиз на підтвердження  обставин  розтрати вказаних коштів ОСББ "Тичини - 16/2",  внесених    протягом  травня-грудня 2013 року до  Фонду  ремонту і обслуговування   відповідно до  рішення загальних  зборів   від 14.04.2013, у задоволенні  яких було відмовлено, чим порушено   принцип змагальності сторін,  що  може свідчити про   упередженість та необ`єктивність   судді  Арапіної  Н. Є. 
 У  відзиві на  апеляційну  скаргу  представник  ОСББ "Тичини - 16/2" - адвокат Писаренко  О. О.   просить відмовити у задоволенні  апеляційної скарги,  рішення  суду  першої інстанції  залишити без змін. Стягнути з  ОСОБА_1   на користь  ОСББ "Тичини - 16/2" на  розподіл  судових  витрат в апеляційній інстанції  15 000  грн   гонорару, сплаченого  адвокату Писаренку  О.О., за складання  відзиву на апеляційну скаргу, а також  68 грн витрат  на поштові послуги.
Вважає, що  оскаржуване  рішення   зборів  ОСББ "Тичини - 16/2" і використання  правлінням  коштів є правомірними, що підтверджується   доказами у справі.
Доводи апеляційної скарги позивача   є  переважно  суб`єктивним тлумаченням  його   власних припущень. Частина доводів  апеляційної скарги стосується  позовних вимог про  неправомірність  використання  відповідачем коштів у 2015-2016  роках,  які  не  були предметом  розгляду  в суді  першої  інстанції.
Зазначив, що   вимоги про  недійсність  оскаржуваних  зборів   вже були предметом  розгляду  в суді першої інстанції  ( справа №755/21679/15-ц)  за позовом  ОСОБА_2 ,   в задоволенні  якого  рішенням   Дніпровського  районного  суду м. Києва  від  24 січня  2020 року було відмовлено. 
Інші учасники справи своїм правом на  надання  відзиву на  апеляційну скаргу  не  скористались.
В   судовому  засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4  апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Інші  учасники справи  в судове  засідання не з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи  повідомлені  судом належним чином. 
Переглянувши справу за  наявними  в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.
Судом встановлено,  що 30.01.2001 в Єдиному  державному  реєстрі  юридичних осіб, фізичних  осіб-підприємців та громадських  формувань зареєстровано ОСББ "Тичини -16/2",  місцезнаходження юридичної  особи:  м. Київ, проспект Тичини, будинок  16/2,  голова правління ОСОБА_5 , вид діяльності - комплексне обслуговування об`єктів (основне), управління нерухомим  майном  за винагороду  або на  основі  контракту.  Члени об`єднання в кількості 274 квартири.
Відповідно  до  свідоцтва про  право власності на нежиле приміщення, видане на  підставі наказу "Про  оформлення  права власності на  об`єкт нерухомого майна" від 23 жовтня  2001 №714-В,  ОСОБА_1 на  праві  власності належить нежиле приміщення №1 - магазин для торгівлі непродовольчими товарами, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.29 т.1).
14.14.2013 відбулися  загальні  звітні  збори  членів  ОСББ "Тичини-16/2", на яких за участю  103 осіб було  прийнято рішення  : 
1. Затвердити звіту правління за 2012  в повному обсязі. Визнання роботи правління  ефективною; 
2. Затвердити штатний розклад  на  виконання  робіт по обслуговуванню  будинку та прибудинкової  території  на 2013 р.;
3. Затвердити кошторис витрат на   обслуговування  будинку  та прибудинкової території  на  2013 р. з наступними  тарифами:  а)  обслуговування для житлового  фонду  - 2,90  грн /кв.м; 2,72 грн /кв.м. ( при  відсутності заборгованості на  01  число  місяця); обслуговування  для нежилих приміщень - 5,75  грн/кв.м.; 5,40  грн /кв.м. (при відсутності заборгованості  на 01 число  місяця); оплати  консьєржної  служби 1,26 грн/ кв.м. (1,18  грн  ( при  відсутності заборгованості на  01 число місяця); 
4. Віднести економію  коштів по   обслуговуванню  на  ФРіО; 
5. Розпочати в  2013 році  проведення   капітального ремонту  прибудинкового  парапету  та конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом; 
6. Відновити нарахування  до ФРіО  ( для  проведення  капітального  ремонту  прибудинкового  парапету та конструкцій фундаменту) :  внесок   для жилого  фонду - 1,06 грн /кв.м (при відсутності заборгованості на  01 число  місяця; внесок  для нежилих  приміщень - 2,12 грн /кв.м,  2,00 грн /кв.м ( при відсутності заборгованості на  01 число  місяця;  
7. Ввести нарахування  в ФРіО  у паркінгу  (для проведення  капітального ремонту  прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з  їх аварійним станом):  внесок  -  1,06 грн /кв.м.;  1,00 грн/кв.м. (при відсутності   заборгованості на  01 число  місяця);
8. Не надавати згоди від імені  ОСББ "Тичини - 16/2" на  проведення  будівництва другого  поверху над  нежилим приміщенням №8;
9. Запропонувати власнику нежитлового  приміщення  №8 та власнику  магазину  " ІНФОРМАЦІЯ_1 " організувати режим роботи магазину  до  22.00  год.
Відмовляючи у задоволенні  позову  про визнання вказаних загальних звітних зборів та прийнятих  на  них рішень недійсними, а дій з   використання 

 коштів  на проведення капітального ремонту конструкцій фундаменту будинку та прибудинкового парапету в будинку АДРЕСА_1 неправомірними,   суд першої інстанції виходив з їх недоведеності. 
Колегія суддів  не  може погодитись з висновками суду першої  інстанції  з огляду  на  таке.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.
Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції.
Так, пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 99 ЦК України).
Отже, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).
Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19).
З огляду на  тре, що   ОСОБА_1   є  власником нежилого приміщення №1 - магазину для торгівлі непродовольчими товарами, який розташований в багатоквартирному будинку  за адресою: АДРЕСА_1 , а спір стосується діяльності   юридичної особи  - ОСББ "Тичини -16/2", тому  останній має  розглядатися за правилами господарського  судочинства. 
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 712/2641/18.
За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 263, 264 ЦПК України на вказані вище обставини справи та правові висновки Верховного Суду уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув даний позов в порядку цивільного судочинства.
Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України).
У частині 1 статті 256 ЦПК України зазначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.  Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.
З  огляду  на те, що  рішення   по суті спору  не  ухвалено, правові  підстави для  розподілу судових витрат в порядку  ст. 141 ЦПК  України відсутні. 
Керуючись ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини 16/2», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних звітних зборів та рішення загальних звітних зборів недійсними, визнання дій з   використання 

 коштів неправомірними закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому він  має право звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, а саме до Господарського суду міста Києва,  протягом десяти  днів з дня отримання копії даної постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено 06 листопада 2020 року.
 
Суддя - доповідач                                          Г. М. Кирилюк 
 
Судді:                                                              І. М.  Рейнарт 
 
                                                                         Т. А. Семенюк