УХВАЛА

12 жовтня 2020 року 
Київ
справа №9901/274/20
адміністративне провадження №П/9901/274/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
1 версеня 2020 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання відповідача надати офіційну інформацію щодо коду ЄДРПОУ Верховної Ради України та її основного фінансового рахунку.
Ухвалою Верховного Суду від 7 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та запропоновано позивачеві усунути вказані у цій ухвалі недоліки позовної заяви.
Також позивачу роз`яснено, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху 28 вересня 2020 року, відповідно до відтиску поштового штемпеля вхідної кореспонденції, позивачем подано заяву про усунення недоліків разом з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 серпня 2020 року №22641.
У цій заяві позивач вказав на дотримання ним пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки позовна заява містить підтвердження, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Також, у тексті заяви викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору.
На підтвердження вказаного позивачем надано до суду світлокопію Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 серпня 2020 року №22641, згідно яких за період з 1 кварталу 2016 року до 2 кварталу 2020 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Також положеннями частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.
До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.
Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.
Тлумачення положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що під час надання оцінки майнового стану особи (позивача, скаржника) суд має брати до уваги докази, що підтверджують розмір доходів заявника впродовж усього календарного року, який передує моменту звернення до суду з відповідним позовом (скаргою).
Суд не бере до уваги надану позивачем світлокопію Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 серпня 2020 року №22641, оскільки вона не завірена належним чином.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовження строку передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.
За наведених обставин, Верховний Суд вважає за потрібне продовжити для позивача строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду, та запропонувати ОСОБА_1 надати суду або оригінал Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 серпня 2020 року №22641 або їх копію, завірену належним чином.
Керуючись приписами статей 121, 248 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дати вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена. 

...........................
Н.М.          Мартинюк,
Суддя Верховного Суду