Ухвала
 
09 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/1687/19
провадження № 61-14009ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу прокурора Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року у справі за позовом заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Невада», про скасування рішень, зобов`язання повернути об`єкт незавершеного будівництва та стягнення збитків,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року заступник прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Невада», про скасування рішень, зобов`язання повернути об`єкт незавершеного будівництва та стягнення збитків.
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року позов заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області збитки у розмірі 43 560 грн.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано, у задоволенні позову заступника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області в частині цих позовних вимог відмовлено.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
16 вересня 2020 року прокурор Харківської області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
 
Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 16 вересня 2020 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними. 
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що постанову суду апеляційної інстанції він отримав лише 26 серпня 2020 року, однак доказів на підтвердження цього не надає.
 
Також заявником не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що позивач не отримував копію оскаржуваного судового рішення поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).
 
Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.
 
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.
 
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200  відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу прокурора Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 09 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк