ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/630/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника позивача:   
- Надєліна Н.О., наказ (витяг) № 20  о/с від 18.01.2019; контракт від 19.11.2018; довіреність  № 29,  дата видачі : 03.01.20;  
/інша сторона повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, але не скористалась правом на участь в судовому засіданні/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южмормонтаж"
на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020, проголошене о 16:21:24 суддею Гридасовим Ю.В. у м. Херсоні, повний текст якого складено 25.08.2020
у справі № 923/630/20
за позовом Управління поліції охорони в Херсонській області
до скаржника
про стягнення 413   918,64грн.,
                                       
В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Управління поліції охорони в Херсонській області звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства  (далі – ПрАТ) "Южмормонтаж" про стягнення заборгованості за договором № 119Хн від 26.12.2017 про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку в розмірі 413     918,64грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовувались неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку № 119Хн від 26.12.2017, зокрема в частині оплати наданих йому позивачем послуг в період з січня 2019 року по червень 2020 року.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 позов задоволено повністю з підстав його обґрунтованості та стягнуто з ПрАТ "Южмормонтаж" на користь Управління поліції охорони в Херсонській області  413   918,64     грн. основного боргу та 6     208,78    грн. витрат по сплаті судового збору. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПрАТ "Южмормонтаж" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, скаржником ставиться під сумнів факт укладення договору, за яким виникли правовідносини сторін, через відсутність в ньому такої істотної умови як строк дії договору. Також скаржник вважає хибним висновок суду про те, що договір виконувався сторонами тому, що він не здійснював передплати за послуги позивача, як це встановлено умовами договору.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку із тим, що його штатний юрист перебуває на лікарняному з підозрою на Covid 19.
Вказане клопотання судовою колегією залишено без задоволення, оскільки  судова колегія вважає, що апеляційна скарга може бути розглянута в даному судовому засіданні без участі представника відповідача,  до того ж судова колегія вважає, що відповідач не довів належними доказами неможливість направлення відповідачем іншого представника в судове засідання, оскільки з його клопотання та наявних матеріалів справи не вбачається кількісний склад юридичного відділу його підприємства, а тому відповідач не довів належними доказами поважність причини неявки в судове засідання. 
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2017 між Управлінням поліції охорони в Херсонській області (далі – виконавець) та ПрАТ “Южмормонтаж” (далі – замовник) укладено договір № 119Хн про фізичну охорону об`єкта на здійснення заходів, спрямованих на забезпечення схоронності цілісності майна відповідача на об`єкті з метою відвернення безпосередніх посягань на нього, припинення позивачем несанкціонованого доступу сторонніх осіб до майна на об`єкті, збереження його фізичного стані і забезпечення здійснення відповідачем всіх належних йому повноважень щодо майна (далі - договір).
Відповідно до умов пункту 1.1 договору відповідач передає належне йому майно, яке зберігається у відокремлених приміщеннях (будівлях), земельних ділянках, що перераховані у Дислокації (додаток 1 до договору) об`єкта, що охороняється, під фізичну охорону і зобов`язується щомісячно сплачувати позивачу встановлену плату.
Відповідно до умов підпункту 4.2.1 пункту 4.2 договору відповідач зобов`язаний прийняти послуги охорони щодо охорони об`єкта в установлений сторонами час дії договору та своєчасно вносити плату за послуги охорони у визначеному договором обсязі і строки та за реквізитами, вказаними в отриманих рахунках на оплату за відповідний місяць.
За пунктом 3.1 договору ціна послуг охорони за ним є договірною і зазначається сторонами у розрахунку та протоколі узгодження договірної ціни (додатки 2,3 до договору). Згідно з п.3.2 договору ціна охоронних послуг за договором на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дислокації та розрахунку (додатки 1,2 до договору) відповідно до кількості годин надання цих послуг у кожному окремому місяці та їх вартості.
Протягом дії договору сторонами укладались додаткові угоди від 22.11.2018 та від 1.05.2020 (а.с.15,16), визначалась дислокація об`єкта (а.с.11 /на звороті/, 17), протоколами узгоджувалась договірна ціна за здійснення заходів охорони окремо на кожен рік (а.с.12,13 /на звороті/,19), а також складалися розрахунки (а.с.12, 13,18) та акти прийому-здачі наданих послуг, в яких зазначено обсяг фактично наданих послуг та їх вартість (а.с.24-26,55).
Відповідно до умов пункту 3.5 договору оплата за послуги охорони здійснюється відповідачем на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок заявника у розмірі, визначеному згідно з пунктом 3.2 договору. Усі платежі за договором здійснюються відповідачем не пізніше 10 числа кожного місяця за цей місяць за реквізитами, вказаними у рахунку на оплату за поточний місяць.
Позивачем зобов`язання за договором виконано у повному обсязі та надано послуги охорони за період з січня 2019 по липень 2020 року, що підтверджено вищезазначеними підписаними відповідачем актами прийому-здачі наданих послуг, водночас ПрАТ сплачувало надані йому позивачем послуги частково, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за відповідний період у сумі 413    981,64 грн.
З метою досудового врегулювання спору 11.02.2020 позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія № 3 за вихідним № 446/43/41/10/01-2020 із вимогою сплатити суму заборгованості, до якої позивачем долучались рахунки-фактури та акти виконаних робіт і встановлено строк для погашення заборгованості, відповідь на яку відсутня в матеріалах справи. Проте листом за № 6/114 від 30.03.2020 відповідач дякував за багаторічну плідну співпрацю у сфері надання установою позивача послуг з фізичної охорони, але своїх зобов`язань за договором в повному обсязі так і не виконав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
В силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ст. 901, ст. 902 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. 
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
За результатами розгляду матеріалів справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для стягнення заявленої в позові суми, оскільки факт виконання Управлінням поліції охорони в Херсонській області умов договору про надання послуг з охорони за період з січня 2020 по липень 2020 підтверджується наявними матеріалах справи  актами прийму-передачі наданих послуг за зазначений період, які підписані відповідачем без зауважень, разом з тим доказів оплати цих послуг відповідачем в повному обсязі матеріали справи не містять, за таких обставин судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги. 
Посилання апелянта на те, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема не погодили строк його дії, а тому такий договір є неукладеним колегією суддів не приймається до уваги, оскільки воно не відповідає дійсності, позаяк сторони погодили цей строк п.3 додаткової угоди №1 від 22.11.2018, де зазначено, що вона діє до 1.07.2019, а відповідно до п.8.1 договору якщо за два місяця до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору дія договору вважається продовженою на наступний календарний рік на тих самих умовах. В заяві до позивача від 6.07 2020 скаржник просив припинити дію договору з 3.08.2020, отже в спірний період договір був чинним і борг за ним підлягає стягненню.
Крім того, слушним є висновок господарського суду першої інстанції про те, що визнання договору неукладеним може мати місце лише на стадії укладення договору, а з матеріалів справи вбачається що договір виконувався сторонами. Той факт, що відповідач не виконував своїх зобов`язань за договором щодо передплати чи належної оплати наданих послуг і здійснював платежі в хаотичному порядку, жодним чином не може стати підставою для висновку про те, що договір сторонами не укладався. 
Інших доводів щодо незаконності рішення місцевого господарського суду та допущення ним порушень норм матеріального права, крім вищезазначеного та визнаного апеляційною інстанцією необґрунтованим та безпідставним, скаржник не навів.
Відповідно до ч. 1 - ч. 3 та ч. 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 у цій справі відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст.    129 ГПК України судові витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –
П О С Т А Н О В И В:

          Рішення Господарського суду Херсонської області від 18.08.2020 у справі №923/630/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Южмормонтаж"  – без задоволення.
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 20.11.2020 об 11:00          

Головуючий суддя                                                            Г.П. Разюк         
Суддя                                                                                  С.І. Колоколов 
         Суддя                                                                                   Я.Ф. Савицький