Ухвала    
22 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 200/7924/16-ц
провадження № 61-17965ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дніпровське міське управління юстиції, Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлої в спільному майні подружжя, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини спадкового майна недійсним та визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину спадкового майна, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана через засоби поштового зв'язку її представником - адвокатом Нерушем О. В. на рішення   Бабушкінського  районного  суду  м.  Дніпропетровська  від  19  грудня  2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року в указаній вище справі.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Заявник у касаційній скарзі просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з матеріальним становищем, оскільки його річний дохід за попередній календарний рік - 40 288, 05 грн, що підтвердив довідкою про доходи та перебування на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ  в Дніпропетровській області. Разом із тим, розмір судового збору за подання касаційної скарги, який за його особистими підрахунками становить 11 102, 40 грн. 
Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Наведені заявником обставини не доводені в повній мірі належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд бере до уваги, що наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, зокрема про відсутність інших джерел доходу, які б підтверджувалися відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за чотири квартали 2019 року.
Суд також бере до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять відомостей про склад сім'ї та стан здоров'я чи даних про те, що заявник є непрацездатною особою.
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік заявник мав дохід, який не дозволяє йому сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.
Разом з тим, заявнику необхідно врахувати, що при розгляді клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору слід надати докази, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2019 рік.
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Позов, пред`явлений у квітні 2016 року, містить дві немайнові вимоги ( встановлення юридичного факту належності його матері 1/2 частки спірної квартири; визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом).
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, визначено, що у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальну заробітну плату станом на 01 січня 2016 року визначено в розмірі 1 378,00 грн.
З огляду на положення зазначених норм законів, а також враховуючи, що заявник оскаржує судові рішення в повному обсязі.
Таким чином, за подання касаційної скарги в частині оскарження щодо вимог немайнового  характеру  підлягає  сплаті  судовий збір в розмірі 2 204,80 грн (1 378,00 грнХ 0,4 Х 2 Х 200 %).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.
Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна.
Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, надати до Верховного Суду свої обґрунтування, із яких підстав дійшов до висновку про розмір судового збору за подання касаційної скарги - 11 102,40 грн (200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви беручи до уваги кількість вимог - дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, з урахуванням вартості Ѕ частки спірної квартири), підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову (вартістю майна) станом на день її подання, експертний висновок), та обґрунтувавши належним чином наявність підстав про його звільнення від сплати судового збору.
В разі відсутності підстав передбачених законом для звільнення заявника від сплати судового збору необхідно надати документ про його сплату.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходу бюджету 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Отже, касаційну скаргу   ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 рокуу справі залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.                          
 
Суддя                                                                                                                       Є. В. Петров