ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/89/20  Номер провадження 22-ц/814/2367/20	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Панченка О.О., 
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2020 року (дата складання повного тексту рішення не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Вітал-Агро» підприємства з іноземними інвестиціями за участю іноземного капіталу фірми «Вітал-Тер» (товариство з обмеженої відповідальністю) про розірвання договору оренди та стягнення збитків, 

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до дочірнього підприємства «Вітал-Агро» підприємства з іноземними інвестиціями за участю іноземного капіталу фірми «Вітал-Тер» (товариство з обмеженої відповідальністю) про розірвання договору оренди та стягнення збитків, посилаючись на те, що 28 грудня 2012 року між ОСОБА_2 і ДП «Вітал-Агро» укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,76 га, що розташована на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за кадастровим номером 5324086900:00:001:0028. Строк дії договору оренди згідно з Додатковою угодою №1 до договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2012 року був продовжений до 28 грудня 2027 року. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, успадкувала зазначену земельну ділянку. 
Вказує, що вона має намір самостійно обробляти землю, крім того, відповідач не сплатив їй орендну плату.
Просить розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача 23 000 грн. заборгованості по орендній платі за землю за 2019 рік та 828 грн. пені.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Вітал-Агро» підприємства з іноземними інвестиціями за участю іноземного капіталу фірми «Вітал-Тер» (товариство з обмеженої відповідальністю) про розірвання договору оренди та стягнення збитків задоволено частково.
Стягнуто з дочірнього підприємства «Вітал-Агро» підприємства з іноземними інвестиціями за участю іноземного капіталу фірми «Вітал-Тер» (товариство з обмеженої відповідальністю) на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за землю за 2019 рік у розмірі 23 000 грн. та пеню у розмірі 828, 00 грн., всього 23 828, 00 грн.
Стягнуто з дочірнього підприємства «Вітал-Агро» підприємства з іноземними інвестиціями за участю іноземного капіталу фірми «Вітал-Тер» (Товариство з обмеженої відповідальністю) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
У іншій частині позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову щодо розірвання договору суд зазначив, що відповідно до умов договору перехід права власності на землю до іншої особи не є підставою для його розірвання, а тому посилання позивача на те, що смерть її матері та її подальший переїзд в с. Чорноглазівка є істотною зміною обставин, які сторони не могли передбачити під час укладання договору є безпідставними.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, позов задовольнити повністю.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає, що в оскаржуваній частині рішення суду є незаконне та необґрунтоване таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права при неповному з`ясуванні та недоведеності судом обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. 
Зазначає, що є власником земельної ділянки проте договір оренди не укладала, має намір самостійно обробляти земельну ділянку.
Узагальнені доводи інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.
Позиція учасників справи у суді апеляційної інстанції
Позивач та її представник – адвокат Дем`янов В.А. апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених у апеляційній скарзі. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, у якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги приходить до такого висновку. 
Щодо розгляду справи за відсутності представника відповідача
Згідно частин 1, 2 статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Із заяви про викладення розгляду справи представник позивача вказує на зайнятість у іншому судовому засіданні, але доказів зайнятості у іншому судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надавав. Крім того, оскільки відповідач є юридичною особою, він має можливість забезпечити явку іншого представника.
При цьому, колегія звертає увагу щодо наявності достатніх даних про права та обов`язки сторін для вирішення справи. 
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 грудня 2012 року між ОСОБА_2 і ДП «Вітал-Агро» укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,76 га, що розташована на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за кадастровим номером 5324086900:00:001:0028, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Полтавському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 грудня 2012 року за № 532400004003785 (а.с.21-23). 
Згідно з актом прийому – передачі від 28 грудня 2012 року орендодавцем ОСОБА_2 проведена передача земельної ділянки в орендну площею – 6,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки (а.с.24). 
Відповідно до додаткової угоди №1 від 01 січня 2015 року строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 28 грудня 2027 року (а.с.28). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, що складалось із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,7638 га, що розташована на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за кадастровим номером 5324086900:00:001:0028, що належало їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.26). 
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 жовтня 2019 року позивач є спадкоємцем вищевказаного спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.8).
Норми права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За приписами статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із статтею 31 ЗК України договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).
Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
За змістом частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У частині 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.  
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Позиція апеляційного суду
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки суд першої інстанції вірно звернув увагу, що положення, аналогічні частині 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі», викладені у пункті 40 договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2012 року. 
При цьому, доводів щодо спростування цих висновків суду першої інстанції щодо змісту пункту 40 договору оренди землі від 28 грудня 2012 року апеляційна скарга не містить. 
Тобто, перехід права власності на земельну ділянку у порядку спадкування при даних обставинах справи, не є підставою розірвання договору оренди землі.
Мотиви відхилення аргументів, наведених в апеляційній скарзі
Щодо порушення норм матеріального та процесуального права
Посилання відповідача, що суд першої інстанції не дав оцінку доводам позивача не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, а незгода із рішенням суду сторони по справі не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Посилання у апеляційній скарзі, що позивач відповідно до статті 391 ЦК України, як власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні право користування та розпорядження землею не ставлять під сумнів висновку суду першої інстанції тому, що відповідач користується земельною ділянкою на підстави договору оренди, який є чинним, а підстави для його розірвання відсутні. 
Щодо доводів про те, що договір оренди позивач не укладала та має намір самостійно обробляти земельну ділянку
Як уже зазначалося спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Отже, до ОСОБА_1 у порядку спадкування перейшли не тільки права, зокрема, право власності на земельну ділянку та права орендодавця, але і обов`язки за договором оренди, не залежно він того чи була вона стороною договору оренди чи ні при його укладенні, так як до неї перейшли права та обов`язки згідно норм спадкового права. 
Відтак, суд першої інстанції вірно застосував при вирішення спору щодо розірвання договору оренди норми Закону України «Про оренду землі», ЗК України та ЦК України, які регулюють підстави для розірвання договору оренди землі. 
Щодо інших доводів апеляційної скарги
У апеляційній скарзі позивач також вказує, що вона не посилалася на систематичну несплату орендної плати як на підставу розірвання договору оренди землі.
На думку колегії суддів даний аргумент не дає підстав для задоволення апеляційної скарги тому, що суд у даному випадку також відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що зміна власника земельної ділянки у порядку спадкування не являється підставою для розірвання договору оренди землі між сторонами по цій справі. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні. 
Крім того, у колегії відсутні підстави, в силу приписів частини 1 статті 367 ЦПК України переглядати рішення суду першої інстанції в частині, яка не оскаржена учасниками справи. 
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 20 листопада 2020 року

Головуючий                 В.П. Пікуль 

Судді                 Г.Л. Карпушин

                                                                       О.О. Панченко