ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Херсон
       
Номер справи: 766/10831/20
Номер провадження 22-ц/819/1625/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)	Ігнатенко П.Я.,	
суддів:	Воронцової Л.П.,	
  	Полікарпової О.М.,	
за участю секретаря	Сікора О.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Зуб І.Ю. від 17 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,-
ВСТАНОВИВ:
У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь компенсацію за відчужене спільне сумісне майно, а саме – автомобіля марки Audi, модель Q7, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , як відшкодування майнової шкоди у розмірі 361 569,33 грн.
Одночасно позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 133,5 кв.м., житловою площею 55,8 кв.м. та заборони ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме вищезазначеної квартири, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо зазначеної квартири.
ОСОБА_2  мотивує свою заяву тим, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває справа № 766/12340/17 про поділ спільного майна подружжя, у числі якого був заявлений автомобіль марки AUDI модель Q7, який відповідач відчужив одразу після відкриття провадження по справі без її згоди з метою уникнення поділу спільного сумісного майна набутого під час шлюбу. Оскільки відповідач реалізує спільне сумісне майно з метою уникнення відповідальності та обов`язку виплатити компенсацію за відчужений автомобіль, існує реальна загроза відчуження іншого майна на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у даній цивільній справі № 766/10831/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за відчужене спільне сумісне майно - задоволено частково. Накладено арешт в межах ціни позову – 361 569 грн. 33 коп. на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 14582055 що належить ОСОБА_1 . В задоволенні решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Резуненко Денис Сергійович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану вище ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Зазначила, що відповідач усіма способами намагається перешкодити ефективному захисту порушених прав позивача та створює перешкоди, що унеможливлять виконання судового рішення у справі № 766/12340/17 про поділ майна подружжя, зокрема відповідач відчужив об`єкт спільної сумісної власності подружжя - автомобіль марки Audi, модель Q7, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 без її згоди з метою уникнення поділу майна, набутого під час перебування у шлюбі та існує загроза реалізації та відчуження відповідачем іншого майна з метою уникнення відповідальності та обов`язку виплатити позивачу компенсацію за проданий автомобіль, заявлену окремим позовом. Такі дії відповідача в подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі. Окрім того, позивачка зазначила, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її подавати та підписувати, оскільки до скарги не додано документи на підтвердження повноважень адвоката Резуненка Д.С.
У ході апеляційного розгляду адвокат Резуненко Д.С., який діє від імені ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити та скасувати арешт на квартиру. Адвокат пояснив, що у власності ОСОБА_1 є інше нерухоме майно, яке є спірним у справі про поділ майна подружжя. Адвокат пояснив, що його повноваження підтверджені належним чином. Також звернув увагу суду на те, що вартість квартири, на яку накладено арешт, більше 4 млн гривень, а суд першої інстанції не роз`яснив як можна накласти арешт на квартиру в частині ціни позову 361 569,00 грн.
ОСОБА_1 пояснив, що має бажання відчужити квартиру АДРЕСА_1 та накладення арешту порушує його права. В наявності є інші об`єкти нерухомості, їх вартості достатньо для забезпечення даного позову. 
Адвокат Каплієнко В.Є. та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Пояснили, що між сторонами існує спір, предметом спору є компенсація за автомобіль, відчужений відповідачем з метою уникнення поділу спільного сумісного майна набутого під час шлюбу. Просять звернути увагу суду на те, що автомобіль був відчужений відповідачем під час розгляду справи без згоди іншого з подружжя, враховуючи таку поведінку відповідача. просять залишити без змін ухвалу суду про забезпечення позову. Окрім того, посилання відповідача на інше нерухоме майно просять не брати до уваги, оскільки інше наявне майно відповідача арештовано та є забезпеченням по іншому позову і до його вирішення неможливо встановити, чи залишиться його частина у власності відповідача для виконання рішення у даній справі. Забезпечення позову по іншій справі забезпечує виконання рішення суду в тій справі, а не за даними позовними вимогами. Також просять звернути увагу на те, що саме у квартирі, на яку накладено арешт у даній справі зареєстрована та проживає позивачка і її дочка.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції при постановлені ухвали дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, оскільки предметом спору є стягнення компенсації за відчужене спільне сумісне майно у значному розмірі та для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 658/2197/18.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка заявила вимоги про стягнення з відповідача компенсації за відчужене без її згоди спільне сумісне майно подружжя, а саме – автомобіля марки Audi, модель Q7, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , як відшкодування майнової шкоди у розмірі 361 569,33 грн (а.с.1-8).
Враховуючи викладене, а також те, що фактично між сторонами виник спір з приводу компенсації за відчужене без згоди ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову, що не перешкоджає володінню та користуванню нерухомим майном і є перешкодою лише для подальшого його відчуження. Вказані заходи забезпечення позову відповідають способу захисту, обраному позивачем та є співмірними позовним вимогам. 
Посилання скаржника на незаконність оскарженої ухвали, - не заслуговують на увагу з огляду на відчуження відповідачем спірного автомобіля під час судового розгляду цивільної справи № 766/9196/17 про поділ майна подружжя та заявлені в ході апеляційного розгляду  ОСОБА_1  наміри відчужити квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 заперечує проти забезпечення позову, яке обмежує лише право розпорядження та утруднює тільки його відчуження. Перешкод у володінні, користуванні, - не вбачається.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має у власності інше нерухоме майно та не зазначено підстав для накладення арешту саме на квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої значно перевищує ціну позову, - судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданих скаржником, вбачається, що на інше нерухоме майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_1 накладено арешт з метою забезпечення виконання рішень в межах інших справ (а.с. 43-52). Окрім того, в даній справі арешт накладено не на всю вартість квартири, а лише в межах ціни позову, яка складає 361 569,33 грн. Скаржник не позбавлений права запропонувати інше майно в якості забезпечення позову.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 липня 2020 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 07 грудня 2020 року. 
(з 30.11.2020 по 04.12.2020 склад колегії суддів перебував на навчанні у НШСУ).

Головуючий                                                                         П.Я.Ігнатенко 

Судді:                                                                         Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова