ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 листопада 2020 року           справа №200/3282/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Геращенка І.В., Ястребової Л.В.  розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби України на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року (у повному обсязі складено 06 серпня 2020 року у м. Слов`янську) у справі  № 200/3282/20-а (головуючий І інстанції суддя О.О. Галатіна)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані»  до  Одеської митниці Держмитслужби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,     

                                                   В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» (далі - позивач) 25.03.2020 звернулось до суду з позовною заявою  до  Одеської митниці Держмитслужби   України (далі - відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА500130/2020/000006/2 від 10.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00011 від 11.01.2020  Одеської митниці Держмитслужби України; № UА500130/2020/000011/2 від 17.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України  та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення картки відмови № UА500130/2020/00019 від 18.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України; № UА500130/2020/000014/2 від 19.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України   та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00021 від 19.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України; № UА500130/2020/000015/2 від 22.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00027 від 22.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України; № UА500130/2020/000016/2 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00030 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України; № UА500130/2020/000017/2 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500130/2020/00031 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України;  № UА500130/2020/000020/2 від 18.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500130/2020/00043 від 18.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України;  № UА500130/2020/000021/2 від 20.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500130/2020/00045 від 20.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України; стягнути з Одеської митниці Держмитслужби України  за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9332,77 грн. та судові витрати на правову професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (том 1 а.с. 2-16).
Рішенням  Донецького  окружного  адміністративного  суду  від 01 липня 2020 року у справі № 200/3282/20-а  позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000006/2 від 10.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00011 від 11.01.2020 р.  Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000011/2 від 17.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00019 від 18.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000014/2 від 19.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 11А500130/2020/00021 від 19.01.2020 року  Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2020/000015/2 від 22.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2020/00027 від 22.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА500130/2020/000016/2 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00030 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА500130/2020/000017/2 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00031 від 29.01.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА500130/2020/000020/2 від 18.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00043 від 18.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА500130/2020/000021 /2 від 20.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500130/2020/00045 від 20.02.2020 року Одеської митниці Держмитслужби України.
Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби України (код ЄДРПОУ 43333459, адреса: 65078, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Громової, будинок 69, код ЄДРПОУ 42495453) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9332,77 грн. (том 4 а.с. 37-49).
06 серпня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат – задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» судові витрати у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. (том 4 а.с. 92-93).
Не погодившись з такими рішеннями суду першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій просив  скасувати  додаткове рішення суду першої інстанції від 06.08.2020 року  та ухвалити нове судове рішення, яким  відмовити у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» судові витрати у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі на додаткове рішення апелянт послався на норми Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зазначив, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та значенням справи для сторони.
Вважає, що позивачем не надано доказів відображення адвокатом позивача доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятих осіб, отриманих від ТОВ «Імпорт Траст-Компані» шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
За унормуванням  ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Рішенням  Донецького  окружного  адміністративного  суду  від 01 липня 2020 року у справі № 200/3282/20-а  позов задоволено повністю.
Але при ухваленні рішення судом першої інстанції не було вирішено питання про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби України  за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на правову професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
За унормуванням  ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
 Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Колегія суддів зазначає, що наведені вище норми чітко встановлюють підстави для ухвалення додаткового судового рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Посилання митного органу на те, що позивачем не надано доказів відображення адвокатом позивача доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятих осіб, отриманих від ТОВ «Імпорт Траст-Компані» шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218,  не узгоджується з нормами наведених вище положень КАС України.
Судами обох інстанцій було встановлено, що між позивачем та адвокатським бюро «ЛОНЧАК» 11 лютого 2019 року укладений договір про надання правової допомоги № 01 (том 1 а.с. 45-47).
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача подано Акт приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 01 від 11.02.2019 року, згідно з яким представник позивача надавав послуги - складання позовної заяви. Згідно вказаного акту загальна вартість послуг адвоката за надання послуг за договором № № 01 від 11.02.2019 року складає 5000,00 грн. (том 1 а.с. 51).
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача на підтвердження сплати позивачем витрат на правничу допомогу надано платіжне доручення №490 від 05.03.2020 на суму 5000,00 грн. (том 1 а.с. 52).
Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи на суму 5000,00 грн, відтак, саме ця сума, підтверджених витрат на правничу допомогу підлягає стягненню із Одеської митниці Держмитслужби України.
За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Частиною 2 ст. 77 КАС України обумовлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується  з висновком суду першої інстанції щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» судових витрат на правову професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                    
                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Одеської митниці Держмитслужби України на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі  № 200/3282/20-а - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі  № 200/3282/20-а -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено  04 листопада 2020 року.

Колегія суддів:                                                                                            Г.М. Міронова     
                                                                                                              
                                                                                                                     І.В. Геращенко

                                                                                                                     Л.В. Ястребова