ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4659/20                                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  07 жовтня 2020 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                         Шурка О.І.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

          розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування висновку,

 В С Т А Н О В И В :

    До Київського окружного адміністративного суду звернуся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати висновок службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007 про визнання паспорта НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 29.11.2001 таким, що оформлений з порушенням законодавства України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний термін з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме, надати уточнену позовну заяву (два примірники), з урахуванням вказаних судом зауважень; надати належним чином засвідчені копію висновку службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007 про визнання паспорта НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 29.11.2001 таким, що оформлений з порушенням законодавства України, або подати клопотання про його витребування (у разі відсутності документа у позивача).
03.07.2020 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява та клопотання про витребування доказів, у якому позивач просив суд витребувати від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області висновок службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007 про визнання паспорта НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 29.11.2001 таким, що оформлений з порушенням законодавства України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 10.07.2020 позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 312 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з наступного:
-             дослідивши уточнену позовну заяву (подану на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху) матеріали позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, оскільки  у позовній заяві в якості відповідача вказано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, у той час, як у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати протиправним та скасувати висновок службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007 (позивачем в якості відповідача зазначено особу, до якої не звернуті жодні позовні вимоги);
-             при цьому, в уточненій позовній заяві, позивачем в якості відповідача також вказане Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, а тому, суд першої інстанції констатував, що позивачем не були виконані вимоги ухвали суду та не було уточнено склад учасників справи.
У апеляційній скарзі, позивач звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що позовні вимоги стосуються оскарження висновку службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007, натомість, наразі, повноваження у сфері громадянства/імміграції/оформлення паспортів передані до компетенції органів міграційної служби, тобто, належним відповідачем має бути саме Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Слід звернути увагу на те, що позивачем у позовній заяві було заявлено одного відповідача - Центральне міжрегіональне управління ДМС України у м. Києві та Київській області, а позовні вимоги заявлено про визнання протиправним та скасування висновку службової перевірки ГУ МВС України в Київській області від 07.03.2007, тобто, в якості відповідача зазначено особу, до якої не звернуті жодні позовні вимоги, на що судом першої інстанції було звернуто увагу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Проте, подаючи уточнену позовну заяву, позивачем не були виконані вимоги ухвали суду та не було уточнено склад учасників справи.
Колегія суддів зазначає, що, згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
У силу норм ч. 7 ст. 48 КАС України, заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Колегія суддів вказує на те, що позивач не завжди спроможний правильно визначити належного відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте, під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним або залучення співвідповідача чи іншого відповідача. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
При цьому, слід врахувати й надані позивачем у позовній заяві пояснення того, що 03.03.2020 адвокатом було зроблено запит до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.
Листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 8010.5-14455/80.2-20 від 18.03.2020 було надано відповідь на адвокатський запит, з якого слідує, що 07.03.2007 висновком службової перевірки             ГУ МВС України в Київській області паспорт НОМЕР_1 позивача визнаний таким, що оформлений із порушенням вимог діючого на той час законодавства України. Крім того, даним листом було повідомлено про те, що ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області здійснюються додаткові заходи щодо перевірки підстав оформлення його паспорта, за результатами якої буде прийнято відповідне рішення та повідомлено.
Так, позивач вказує, що на момент прийняття оскаржуваного висновку, Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб діяв на підставі Положення «Про Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2002 р. № 844, відповідно до п. 1 якого, Департамент є урядовим органом державного управління, який діє у складі МВС і йому підпорядковується. Департамент у складі МВС, управління (відділи) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь (відділів) МВС становлять службу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, керівним органом якої Департамент.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2011 р. № 346 «Про ліквідацію урядових органів» та додатку до нього, Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб було ліквідовано.
Постановою Кабінету міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360 було затверджено Положення про Державну міграційну службу України, згідно п. п. 10 п. 4 якого, Державна міграційна служба України здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках. Згідно з п. 7 Положення, Державна міграційна служба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції не було належним чином перевірено того, чи дійсно на момент подання даного позову Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ліквідовано (орган який виносив оскаржуване рішення), а його повноваження передані до Державної міграційної служби (в даному випадку Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області), яке і було зазначено відповідачем по справі та чи перейшли до нього повноваження ліквідованого органу.
Таким чином, під час вирішення питання про відкриття провадження, розгляду спору по суті, суд має право розглянути питання про заміну неналежного відповідача на належного, залучення співвідповідача, проте лише після встановлення органу, до компетенції якого на момент розгляду спору, віднесено повноваження з прийняття рішень, що є предметом спору.  
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала про повернення позовної заяви була постановлена передчасно, остання обмежує право позивача (в аспекті доступу до суду) і є перешкодою для захисту його прав, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі про повернення позовної заяви, та є підставою для її скасування.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст. 169, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 р. - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                              О.М. Ганечко 

        Судді                                                                                                                      О.І. Шурко

                                                                                                              В.В. Кузьменко
< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >