Справа № 2-6210/11

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        20 жовтня 2020 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       Головуючого - Джуги С.Д.,
       суддів - Кожух О.А., Куштана Б.П.
       при секретарі: Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2020 року у складі судді Малюка В.М., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-
встановив:
У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про заміну стягувача його правонаступником. 
Заява мотивована тим, що 10.03.2011 року Ужгородський міськрайонний суд ухвалив рішення у справі №2п-6210/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №CL 800/092/2007. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе вимоги за кредитними договорами. 26.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір відступлення права вимоги №4-09/18, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту №CL -800/092/2007.
За вказаних обставин, заявник просив замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL 800/092/2007.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - задоволено. Замінено сторону вибулого стягувача, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) у справі №2п-6210/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL 800/092/2007 від 25.05.2007 року.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати, провадження у справі закрити, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» повернути заявнику без розгляду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що до судом розглянута заява без участі сторін, хоча в матеріалах справи наявне клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні карантину, що позбавило сторін права на участь в судовому засіданні та подачу своїх заперечень; з оскаржуваної ухвали не вбачається, що дана заява подана до суду з додержанням вимог ч.2 ст.183 ЦПК України, оскільки в оскаржуваній ухвалі про це не зазначено і сторони не отримували заяву про заміну сторони виконавчого провадження з доданими до неї матеріалами, а тому подану заяву суд повинен був повернути заявнику без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №CL 800/092/2007, згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 27 374,95 дол. США, з кінцевим терміном погашення в строк до 25.05.2013 року, зі сплатою 11,49 % річних за користування кредитом.
В забезпечення виконання умов кредитного договору, 25.05.2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-800/125/2007 року, згідно якого у разі невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель і Боржник відповідають як солідарні боржники.
У зв`язку із неналежним виконання Позичальником своїх зобов`язань, ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL 800/092/2007.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2011 року по справі №2п-6210/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») заборгованість за кредитним договором в розмірі 116 785, 95 грн., сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе вимоги за кредитними договорами.
26.09.2018 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір відступлення права вимоги №4-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту №CL -800/092/2007.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. 
За змістом ст.512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та  у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Приймаючи до уваги положення статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України.
Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20.11.2013 року.
Аналогічні висновки міститься у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №2-230/11 та в ухвалі Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 166/822/19.
З врахуванням вищенаведеного суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження та правильно встановив, що на даний час право вимоги за вищевказаними кредитними правовідносинами належить ТОВ «Вердикт Капітал». 
Дані обставини підтверджуються копією договору про відступлення прав вимог від 12.11.2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна; копією договору факторингу №4-09/18 від 26.09.2018 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» та Додатком №1 до даного договору, який містить реєстр боржників, в тому числі і за кредитним договором №CL 800/092/2007, укладеного з ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Вердикт Капітал».
Вищенаведені докази є належними, допустимими та достовірними, які підтверджують обставини наведені заявником в поданій заяві.
Доводи апеляційної скарги, що подану заяву суд повинен був повернути заявнику без розгляду, оскільки заявником в порушення вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України не направлено сторонам заяви про заміну сторони виконавчого провадження з доданими до неї матеріалами, не заслуговують на увагу, оскільки заявником до заяви долучено реєстр поштових відправок про направлення поданих документів, в тому числі і боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою, яка вказана в кредитному договорі та договорі поруки (а.с.110, 134-139). 
Стосовно доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення про розгляд справи, то слід зазначити наступне.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. 
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. 
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. 
Окрім того, необхідно зауважити, що згідно з ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, рішення ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).
Таким чином, оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням викладеного апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду
Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2020 року.
Головуючий: 
Судді: