УХВАЛА 
 
15 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/12145/20-ц
провадження № 61-17835ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, третя особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду 
м. Києва з позовом, у якому просив стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України шкоду, заподіяну Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 61 311,09 грн, допустити негайне виконання рішення у розмірі місячного розміру пенсії.
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, в задоволенні позову відмовлено. 
29 листопада 2020 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу 
на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, в якій просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 01 грудня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, 
з огляду на наступне.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі 
ЦПК України.
 
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 61 311,09 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 102,00*100=210 200,00 грн).
 
Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним 
із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Посилання заявника в касаційній скарзі на відсутність правової позиції Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а також на те, що в оскаржуваному судовому рішенні висновки не узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судового рішення в цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі 
по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.. 
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства 
і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1  подав касаційну скаргу 
на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України, 
та інші заявлені клопотання.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, 

 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду 
м. Києва від 17 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, третя особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про відшкодування шкоди 
у вигляді недоотриманої пенсії.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                          С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська