УХВАЛА

26 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/1525/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:   
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А., 
секретар судового засідання:  Мартинюк М. О.,
за участю представників сторін:
позивача   -  не з`явилися, 
відповідача  -  Гайдаманчука О. В. (адвоката), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моріон"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 (колегія суддів: Михальська Ю. Б. - головуючий, Скрипка І. М., Тищенко А. І.), у   справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моріон"
до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"
про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення №   К034194 від 21.03.2017, яке оформлено протоколом № 299 від 27.06.2018,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Моріон" (далі - ТОВ "Моріон") звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі - ПрАТ "Київобленерго") про скасування рішення комісії по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії №К034194 від 21.03.2017, яке оформлено протоколом №299 від 27.06.2018.

1.2. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що факт пошкодження пломби електропостачальної організації саме позивачем жодним доказом не доведено; висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №20749/17-31 від 03.03.2018 не може вважатися належним доказом пошкодження пломби "CARAT" № 70249145, оскільки у висновку експертного дослідження Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №159П від 18.08.2017 за результатами дослідження цієї ж пломби зазначено, що пломба повторно не переопломбовувалася, слідів стороннього предмету та порушень цілісності пломби не виявлено; пломба могла бути пошкоджена в період між датою її вилучення та часом проведення другого експертного дослідження. За твердженням позивача, рішення комісії з розгляду акта про порушення № К034194 від 21.03.2017, оформлене протоколом № 299 від 27.06.2018, яким нарахована оперативно-господарська санкція за порушення Правил користування електричної енергії, є протиправним.

2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 08.08.2019 (суддя Шевчук  Н.  Г.) позов ТОВ "Моріон" задоволено повністю, скасовано рішення комісії ПрАТ "Київобленерго" по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії № К034194 від 21.03.2017, яке оформлено протоколом № 299 від 27.06.2018. Вирішено стягнути з ПрАТ "Київобленерго" на користь ТОВ "Моріон" судовий збір 1  762,00 грн.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що відсутні докази беззастережної вини позивача у пошкодженні пломби, тому порушення позивачем Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) не підтвердилося. Суд дійшов висновку, що нарахування вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення правил в електроенергетиці за формулою, встановленою у Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженій постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика), є безпідставним, оскільки в акті про порушення ПКЕЕ  №  К034194 від 21.03.2017 не зазначено про недопуск споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складання переліку струмоприймачів.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 апеляційну скаргу ПрАТ "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 у справі № 911/1525/18 задоволено, рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019 у справі № 911/1525/18 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

2.4. Суд апеляційної інстанції виходив із того, що висновок, наданий експертом № 25663 від 28.05.2019, узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам чинного законодавства. Наявність порушень пункту 6.40 ПКЕЕ, про які зазначено відповідачем в акті про порушення (пошкоджена пломба енергопостачальної організації), підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач не надав можливості представникам відповідача зробити заміри по максимальному навантаженні всіх наявних струмоприймачів, тому при розрахунку оперативно-господарської санкції відповідач правомірно застосував коефіцієнт використання струмоприймачів, визначений Методикою. 

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї
3.1. ТОВ "Моріон", не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, залишити без змін рішення Господарського суду Київської області від 08.08.2019. 

3.2. ТОВ "Моріон", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник вважає, що постачальник електроенергії у цій справі не надав належних доказів вчинення ТОВ "Моріон" порушення ПКЕЕ, а за таких обставин рішення комісії ПрАТ "Київобленерго" по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) № К034194 від 21.03.2017, яке оформлене протоколом № 299 від 27.06.2018, є неправомірним. Скаржник в обґрунтування касаційної скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №  910/858/18, від 31.07.2018 у справі №  911/1143/16 та від 19.07.2018 у справі №  923/832/17 (щодо недоведення втручання у роботу лічильника), від 09.07.2018 у справі №  369/2762/16-ц (щодо підстав покладення на споживача відповідальності за споживання необлікованої енергії), від 14.01.2020 у справі №  910/17955/17 (щодо способу захисту).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" (правонаступник ПрАТ "Київобленерго") просить залучити до участі у справі Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" (далі - ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі"), касаційну скаргу ТОВ "Моріон" залишити без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 залишити без змін. Вважає доводи скаржника про невірне здійснення відповідачем розрахунку вартості безоблікової спожитої енергії на підставі коефіцієнту безпідставними, а висновок суду апеляційної інстанції таким, що узгоджується з постановами Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 914/1561/17, від 27.05.2019 у справі №  914/1574/18, від 15.05.2019 у справі № 922/1996/18. ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" зазначає про необґрунтованість аргументів скаржника про неналежність висновку експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи.

4. Обставини справи, встановлені судами
4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що постачання електричної енергії ТОВ "Моріон" здійснювалося відповідачем за Договором № 914 про постачання електричної енергії № 220010279 від 05.10.2015 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші оплати за умовами цього договору. 

Сторони погодили, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, ПКЕЕ (пункт 2.1 Договору).

4.2. Облік спожитої електричної енергії здійснювався приладом обліку -електролічильником НІК 2301 АП3, 2011 року, заводський номер 0535079.

4.3. 21.03.2017 уповноваженими представниками ПрАТ "Київобленерго" за участю уповноваженого представника (директора) ТОВ "Моріон" було проведено перевірку об`єкта електропостачання позивача за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вул. Завокзальна, будинок 33, та було виявлено порушення, про що складено акт про порушення № К034194 (далі - акт № К034194). 

4.4. В акті № К034194 зазначено: 
- споживач порушив пункт 6.40 ПКЕЕ - пошкоджена пломба енергопостачальної організації, яка встановлена на клемній кришці лічильника; пломба має сліди механічного впливу, тріщини, пошкодження корпусу пломби; 
- пломба була вилучена, поміщена в сейф-пакет, який опломбований пломбою № 11273102, прилад обліку знятий, укладений у пакет, пакет опломбований № 11473102, та вилучений представниками енергопостачальника;
- неможливо визначити потужність у зв`язку з відсутністю паспортних даних струмоприймачів у споживача, споживач не надав можливість зробити заміри при максимальному навантаженні всіх наявних струмоприймачів; 
- повідомлено споживача про необхідність з`явитись на комісію щодо розгляду актів про порушення, яка буде проводити засідання 05.04.2017.

4.5. Про вилучення пломби складений акт тимчасового вилучення до акта про порушення № К034194 від 21.03.2017, з якого вбачається, що у приміщенні позивача вилучено пломбу "Carat" № 70249145 та поміщено її до сейф пакету № 11273102 .

4.6. Акт № К034194 підписаний трьома представниками ПрАТ "Київобленерго", представник споживача від підпису відмовився, про що є відмітка.  В акті зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 05.04.2017 за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 1А о 10 год. 00 хв.

4.7. ПрАТ "Київобленерго" також направило позивачу запрошення № 06/280/2862 від 29.03.2017 на засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕ № К034194 від 21.03.2017, яке відбудеться 05.04.2017 о 10:00.

4.8. 05.04.2017 у приміщенні ПрАТ "Київобленерго" за участю представника позивача відбулося засідання комісії по розгляду акта № К034194.

4.9. З метою підтвердження або спростування факту порушення позивачем ПКЕЕ за замовленням відповідача Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було проведено дослідження полімерної пломби "Carat" №  70249145. За результатами дослідження експертна установа надала висновок №  159П від 18.08.2017, згідно з яким пломба "Carat" № 70249145 повторно не переопломбовувалась, слідів дії стороннього предмету та порушень цілісності пломби не виявлено.

4.10. Позивач направив полімерну пломбу "Carat" № 70249145 для проведення трасологічного дослідження до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. За результатами проведення судової трасологічної експертизи надано висновок експерта № 20749/17-31 від 03.03.2018, згідно з яким пломба "Carat" №  70249145 піддавалася розкриттю та повторному опломбуванню (закриванню).  

4.11. Листом № 06/280/3850 від 25.05.2018 відповідач запросив позивача на засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕ № К034194 від 21.03.2017, яке відбудеться 27.06.2018 о 10:00.

4.12. 27.06.2018 за результатами розгляду комісією відповідача акта про порушення ПКЕЕ № К034194 від 21.03.2017 ПрАТ "Київобленерго" прийнято рішення, оформлене протоколом засідання комісії № 299 (далі - Рішення), відповідно до якого на підставі пункту 5.5.5. ПРРЕЕ та пункту 2.1.2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, споживачу нараховано оперативно-господарську санкцію за виявлене порушення: за 167 днів (період з 06.10.2016 по 21.03.2017) обсяг необлікованої електричної енергії нараховано 56112 кВт*год, що становить 117 478,37 грн.

4.13. Враховуючи наявність у матеріалах справи двох протилежних за змістом експертних висновків, місцевим господарським судом за клопотанням відповідача ухвалою від 01.10.2018 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. За результатами проведення судової трасологічної експертизи експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України наданий висновок №25663 від 28.05.2019. Як зазначено апеляційним господарським судом, за результатами проведеної у справі судової експертизи експертом було підтверджено факт порушення цілісності пломби «CARAT» №70249145, встановлено, що остання містить сліди розкриття та повторного навішування (пере опломбування); на її деталях є сліди та пошкодження, утворені в результаті дії стороннього предмету (-ів).

4.13. Суд апеляційної інстанції установив, що підставою для донарахування стали зазначені у акті № К034194 порушення: пошкодження пломби енергопостачальної організації, яка встановлена на клемній кришці лічильника. Пломба має сліди механічного впливу, тріщини, пошкодження корпусу пломби.

4.14. Причиною виникнення спору у справі є наявність або відсутність підстав для скасування рішення ПрАТ "Київобленерго", оформленого протоколом засідання комісії №299, за яким вирішено стягнути зі споживача 117 478,37 грн вартості необлікованої електричної енергії. 

5. Правова позиція Верховного Суду
5.1. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, і матеріали справи, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у цьому випадку не підтвердилися, тому касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Моріон" на Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 необхідно закрити з огляду на таке.

5.2. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.3. Касаційна скарга ТОВ "Моріон" подана на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Позивач зазначав, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №  910/858/18, від 31.07.2018 у справі №  911/1143/16 та від 19.07.2018 у справі №  923/832/17 ( щодо недоведення втручання у роботу лічильника), від 09.07.2018 у справі №  369/2762/16-ц (щодо підстав покладення на споживача відповідальності за споживання необлікованої енергії), від 14.01.2020 у справі №  910/17955/17 (щодо способу захисту).

5.4. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначеного у пункті 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

5.5. Предметом позовних вимог у справі, яка розглядається, є вимога про скасування рішення комісії ПрАТ "Київобленерго" по розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, яке оформлене протоколом. Підставами позову є відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем порушення ПКЕЕ та Методики. 

У цій справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції встановив порушення позивачем пункту 6.40 ПКЕЕ, про які зазначено відповідачем в акті про порушення (пошкоджена пломба енергопостачальної організації), що підтверджується матеріалами справи, зокрема, висновком експерта № 25663 від 28.05.2019, який відповідає вимогам чинного законодавства. Господарський суд апеляційної інстанції  установив, що відповідач правомірно застосував коефіцієнт використання струмоприймачів, визначений Методикою, оскільки споживач не надав можливості зробити заміри по максимальному навантаженні всіх наявних струмоприймачів. 

5.6. У постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/858/18, про неврахування якої судом апеляційної інстанції зазначає скаржник, розглядалися вимоги щодо скасування протокольного рішення комісії ПрАТ "Київобленерго" про нарахування до сплати за недовраховану електроенергію. У вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначав про обставини, які установили суди, зокрема фактичні обставини за наслідками дослідження та оцінки висновку експертного трасологічного дослідження. 

Оскільки скаржник зазначив про обставини справи, які мали місце та встановлювалися у межах справи № 910/858/18, однак не навів висновок щодро застосування правової норми, котрий не враховано, Суд відхиляє наведені аргументи.

5.7. У постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 911/1143/16, на яку посилається скаржник, розглядалися вимоги про скасування оперативно-господарської санкції за протокольним рішенням комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ. Скаржник посилається на наступний висновок: "Наявність стороннього пристрою усередині лічильника може бути з вини споживача у разі доведення його втручання у роботу цього лічильника, а це можливо у разі пошкодження або зірвання пломб на лічильнику. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.07.2018 у справі № 923/832/17 та колегія суддів не вбачає підстав відійти від такої позиції."

5.8. У постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі № 923/832/17, на яку послався скаржник, розглядалися вимоги про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої ПрАТ "ЕК "Херсонобленерго", у формі рішення, оформленого протоколом засідання комісії відповідача по розгляду акту про порушення позивачем Правил користування електричною енергією, про донарахування вартості спожитої електроенергії внаслідок порушення ПКЕЕ. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував наступний висновок касаційного суду, а саме "суд касаційної інстанції приймає до уваги, що судами попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів було встановлено, що висновки викладені в акті № 28/06 від 29.06.2017 проведення експертизи лічильника, Висновок від 29.06.2017 за результатами експертної повірки лічильника та протокол повірки містять суперечливі дані, в одному документі лічильник непридатний до застосування, в протоколі повірки, на якому засновані усі вихідні дані висновку експертного дослідження, той же лічильник придатний до експлуатації. Також в наданих матеріалах відсутні конкретні посилання за рахунок якого втручання прилад обліку став непридатним до експлуатації, не визначено який саме вплив було здійснено на лічильник і які наслідки мав даний вплив при обліку спожитої електричної енергії. Наявність стороннього пристрою усередині лічильника може бути з вини споживача у разі доведення його втручання у роботу цього лічильника, а це можливо у разі пошкодження або зірвання пломб на лічильнику. У даному випадку факт зірвання або пошкодження пломб енергопостачальником не доведено, актом порушення не зафіксовано." 

Отже, у справах № 923/832/17, № 911/1143/16, досліджувались питання правомірності донарахування вартості необлікованої електроенергії внаслідок порушень ПКЕЕ, які не пов`язані з пошкодженням пломби енергопостачальника, і Верховний Суд виходив з інших фактичних обставин, ніж ті, що були встановлені судами при розгляді цієї справи.

За таких обставин, Суд відхиляє наведені доводи скаржника про неврахування судом зазначених висновків, оскільки вони зроблені на підставі встановлених судами інших фактичних обставин.

5.9. У постанові Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 369/2762/16-ц, на яку послався скаржник, розглядалися вимоги про стягнення з фізичної особи коштів на підставі акта про порушення Правил користування електроенергією для населення. Суд відхиляє аргументи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення висновків, викладених у рішення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 369/2762/16-ц, оскільки вони ухвалені у справах за результатами розгляду спорів, що виникли з приводу порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення.

5.10. Скаржник, посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 (щодо належного способу захисту, оскільки вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом), не зазначив про його неврахування судом апеляційної інстанції. 

5.11. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд в необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність судового рішення тільки через те, що скаржник вважає його незаконним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява  №  21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

5.12. Згідно з пунктами 4, 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку); після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними; після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зазначені норми процесуального права спрямовані на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Таким чином, доводи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції відповідних висновків Верховного Суду не знаходять свого підтвердження, тому касаційне провадження підлягає закриттю на підставі наведених приписів пунктів 4, 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

5.13. Зважаючи на те, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження після відкриття касаційного провадження не отримали підтвердження, колегія суддів відповідно до пунктів 4 та 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Моріон" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі. 

5.14. У зв`язку з тим, що касаційне провадження зі справи закривається, судові витрати в даній справі з урахуванням вимог статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України розподілу не підлягають. Адже за змістом зазначених норм покладення судових витрат на ту чи іншу сторону або компенсація таких витрат здійснюється у випадках розгляду справи по суті або у разі визнання позову, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду (причому закриття провадження у справі є процесуальною дією, відмінною від закриття касаційного провадження). 

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження, відкрите на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Моріон" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 911/1525/18, закрити. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                         Т. Б. Дроботова  

                                                                                                                    В. А. Зуєв