КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/11270/2020                                    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
08 жовтня 2020 року                                                                             м. Київ                                                                                                                                             Справа 372/1334/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача                              Ящук Т.І.,
суддів                                                                        Немировської О.В., Чобіток А.О.,
за участю секретаря судового засідання               Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Потабенко Л.В.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, треті особи: Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Обухівське відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Житлово-експлуатаційна контора №2, Обухівська районна рада Київської області про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо відмови у звільненні, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
 
встановив:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, треті особи: Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Обухівське відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Житлово-експлуатаційна контора №2, Обухівська районна рада Київської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Обухівської міської ради щодо відмови звільнити з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2 - ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 06.02.2019 року; 
- зобов`язати виконавчий комітет Обухівської міської ради розглянути на найближчому засіданні виконавчого комітету питання щодо звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2 відповідно до поданих заяв від 06.02.2019 року від 18.04.2019 року; 
- зобов`язати виконавчий комітет Обухівської міської ради звернутись до державного реєстратора щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2; 
- стягнути з виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 березня 2011 року по 06 лютого 2019 року, а також відшкодування моральної шкоди  в розмірі 50 000 грн.; 
- стягнути з виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь Обухівського відділення Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Київській області - несплачені кошти з ЄСВ щодо застрахованої особи - ОСОБА_1 , починаючи з 01 березня 2011 року по 06 лютого 2019 року; 
- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати  та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до наказу Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства №5-К від 01.04.2005 року позивач призначений начальником Житлово-експлуатаційної контори №2 з 01.04.2005 року по 04.08.2005 року. Трудові правовідносини регулювались укладеним між сторонами контрактом. 04.08.2005 року наказом № К-21 Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства було продовжено дію наказу № 5-К від 01.04.2005 року «Про призначення начальником ЖЕК № 2 ОСОБА_1 з 05.08.2005 року по 18.08.2005 року. 18.08.2005 року наказом №К-24 Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства було продовжено дію наказу № 5-К від 01.04.2005 року та наказу № К-21 від 04.08.2005 року «Про призначення начальником ЖЕК № 2 ОСОБА_1» на час відпустки по догляду за дитиною до 3-ох років, продовжено дію контракту від 01.04.2005 року, укладеного з ОСОБА_1 з 19.08.2005 року по 31.12.2005 року. 
З 01.0.2006 року розпорядженням ВК Обухівської міської ради позивача було призначено керівником ЖЕК №2 та укладено безстроковий трудовий договір. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.04.2019 року ОСОБА_1 є керівником ЖЕК №2. 23.08.2005 року рішенням Обухівської міської ради №725 «Про затвердження структури управління житлово-комунальним господарством» було визначено порядок управління комунальними підприємствами Обухівської міської ради, в тому числі і ввірених позивачеві двох комунальних підприємств: КП «Мій дім» та ЖЕК №2. 
31.12.2010 року виконавчим комітетом Обухівської міської ради видано розпорядження №326 «Про звільнення директора Обухівського КП «Мій дім» ОСОБА_1» відповідно до вимог п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку контракту. Розпорядженням виконавчого комітету Обухівської міської ради №138 від 16.08.2005 року «Про реорганізацію управління житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради» зупинено з 01.09.2005 року дію наданих повноважень Обухівському районному виробничому управлінню житлово-комунального господарства по виконанню функцій замовника від імені виконкому Обухівської міської ради по обслуговуванню та ремонту житлового фонду та прибудинкових територій, в тому числі з ЖЕК № 2. Рішенням ВК Обухівської міської ради № 725 від 23.08.2005 року затверджено структуру управління житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради. З даного рішення та затвердженої структури вбачається, що ЖЕК № 2 та КП «Мій Дім» - є єдиним структурним підрозділом, підпорядкованим ВК Обухівської міської ради. 
06.02.2019 року позивач звернувся із письмовою заявою до Обухівської міської ради, в якій просив видати розпорядження про припинення (розірвання) трудового договору з ініціативи працівника та звільнити позивача з посади керівника «Житлово-експлуатаційна контора № 2» на підставі п.4 ч. 1 ст. 36 КЗпП та провести повний розрахунок із заробітної плати та інших обов`язкових платежів (в т.ч. виплати ЄСВ) за весь період до моменту звільнення. 
06.03.2019 року позивач отримав письмову відповідь ВК Обухівської міської ради, в якій зазначено, що заява щодо звільнення позивача з посади керівника ЖЕК №2 не може бути задоволена ні Обухівською міською радою, ні ВК Обухівської міської ради, з урахуванням наступних підстав: відповідно до рішення Обухівської районної ради від 28.07.2006 року «Про ліквідацію Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства», власник припинив діяльність відповідної юридичної особи, при цьому у рішенні не було вирішено питання продовження, чи припинення діяльності КП «Житлово-експлуатаційна контора №2», а також питання звільнення керівника заснованої ним юридичної особи, чи зміни його статусу. Обухівська районна рада є власником Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства,  рішення про ліквідацію якого 28.07.2006 року ухвалила Обухівська районна рада, тому саме  вона вправі також розглядати питання припинення діяльності КП Житлово-експлуатаційна контора №2 та звільнення його керівника. Відповідач вважав, що заява позивача суперечить чинному законодавству і тягне за собою зобов`язання організаційного та майнового характеру, сплату податків, роботи комісії з припинення роботи підприємства, тощо. 
Однак вказані підстави неможливості проведення звільнення позивача суперечать прийнятим рішенням Обухівської міської ради, вимогам КЗпП України, тому позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував та не перевірив всі вищезазначені обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, та не дослідив в порядку, визначеному ЦПК України всі наявні у справі докази, якими вони обґрунтовуються.
У відзиві на апеляційну скаргу  представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Бочечко І.П., вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду залишити без змін. 
 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача Бочечко І.П. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши думку представників учасників справи, що з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у справі виконавчий комітет Обухівської міської ради не був засновником ЖЕК №2, а тому не може приймати рішення щодо звільнення позивача. Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю позовних вимог та поданням позову до неналежного відповідача. 
Також суд посилався на те, що засновника ЖЕК №2 - Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства було ліквідовано Обухівською районною радою, а тому належним відповідачем у вирішенні даного спору є ліквідаційна комісія Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства або ліквідатор та Обухівська районна рада.
Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
 
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання 
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).
Частиною 7 ст. 78 ГК України визначено, що органом управління  комунального унітарного підприємства є, зокрема, керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав).
 
Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами, а також за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які неможливо усунути, чи в інших випадках, встановлених законом.
Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.
Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2005 року наказом №К-5 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства призначено начальником ЖЕК-2 ОСОБА_1 з 01.04.2005 року по 04.08.2005 року на час до пологової та післяпологової відпустки начальника ЖЕК-2. Оплата праці на умовах укладеного контракту (т.1 а.с. 12).
04.08.2005 року наказом №К-21 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства продовжено дію наказу №К-5 від 01.04.2005 року «Про призначення начальником ЖЕК № 2 ОСОБА_1 з 05.08.2005 року до 18.08.2005 року на час додаткової післяпологової відпустки начальника ЖЕК-2». Продовжено дію контракту від 01.04.2005 pоку, укладеного з ОСОБА_1 з 05.08.2005 року до 18.08.2005 року (т.1 а.с. 13).
18.08.2005 року наказом №К-24 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства продовжено дію наказу №К-5 від 01.04.2005 року та наказу № К-21 від 04.08.2005 року «Про призначення начальником ЖЕК №2 ОСОБА_1 на час відпустки по догляду за дитиною до 3-х років начальника ЖЕК №2 з 19.08.2005 року по 13.06.2008 року». Продовжено дію контракту від 01.04.2005 pоку, укладеного з ОСОБА_1 з 19.08.2005 року до 31.12.2005 року (т.1 а.с. 14).
 
З листа Обухівської районної ради від 29.11.2018 року вбачається, що рішенням Обухівської районної ради від 28.07.2006 року № 39.03.V «Про ліквідацію Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства» було ліквідовано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства (т.1 а.с 16).
В листі відділу державної реєстрації виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 10.06.2020 року №59, зазначається, що ЖЕК №2 був зареєстрований Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 05.08.1999 року за №1271 у реєстрі суб`єктів підприємницької діяльності. Засновником вищезгаданого підприємства є Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства.  В зв`язку з набранням чинності з 1 липня 2004 року Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Житлово-експлуатаційна контора №2 24.12.2009 року надала державному реєстратору для включення відомостей про юридичну особу наступні документи: реєстраційну картку про включення відомостей про юридичну особу, накази Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства про призначення начальником ЖЕК-2 ОСОБА_1, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи. Вказані документи були подані за дорученням начальника ЖЕК №2 ОСОБА_1 (т.1 а.с 202-203).
Відповідно до реєстраційної картки про включення відомостей про юридичну особу ЖЕК №2, засновником юридичної особи вказано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства станом на 24.12.2009 року (т.1 а.с 205-210).
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Київської області від 14.06.2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області до Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства про банкрутство, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс і ліквідовано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства, зобов`язано державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження боржника виключити Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 1 а.с. 195-200).
05.10.2012 року рішенням ліквідаційної комісії Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства звільнено ОСОБА_4 з посади виконуючого обов`язки начальника Житлово-експлуатаційної контори № 2 (за сумісництвом) 05.10.2012 року (т.1 а.с 161).
06.02.2019 року позивач звернувся до Обухівського міського голови з заявою про звільнення з посади керівника ЖЕК № 2, в якій просив видати розпорядження виконавчого комітету Обухівської міської ради про припинення (розірвання) трудового договору з ініціативи працівника та звільнити його з посади керівника ЖЕК № 2 на підставі п.4 ч. 1 ст. 36 КЗпП, також просив провести повний розрахунок із заробітної плати та інших обов`язкових платежів (в т.ч. виплати ЄСВ) за весь період до моменту звільнення (а.с. 21).
Листом Обухівського міського голови від 06.03.2019 року позивачу відмовлено у звільненні з посади керівника ЖЕК №2, у зв`язку з тим, що засновника ЖЕК №2, Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства, ліквідовано рішенням Обухівської районної ради від 28.07.2006 року, тому вона вправі також розглядати питання припинення діяльності КП «Житлово-експлуатаційна контора №2» та звільнення його керівника. Ухвалення такого рішення Обухівською міською радою або її виконавчим комітетом суперечить чинному законодавству і тягне за собою зобов`язання організаційного та майнового характеру: сплату податків, роботу комісії з припинення роботи підприємства, тощо (т.1 а.с. 22).
 
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.04.2019 року вбачається, що засновником Житлово-експлуатаційної контори № 2 є Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства. Керівником та підписантом Житлово-експлуатаційної контори №2 є ОСОБА_1 Реєстраційна справа знаходиться в Обухівській районній державній адміністрації Київської області. Відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні. (т.1 а.с. 23).
З листа Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 162 від 07.05.2019 року вбачається, що при включенні відомостей про юридичну особу Житлово-експлуатаційну контору № 2 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесений керівник - ОСОБА_1 Керівник юридичної особи починаючи з 01.01.2011 року по даний час не змінювався, реєстраційні дії починаючи з 01.01.2011 року не проводились (т.1 а.с. 94).
 
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції,  визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки виконавчий комітет Обухівської міської ради, заявлений позивачем в якості відповідача, не був ні засновником ЖЕК №2, ні органом, до сфери управління якого належить КП ЖЕК № 2, що здійснював прийом позивача на роботу, а тому не може приймати рішення щодо звільнення позивача.
Доводи апеляційної скарги позивача колегія суддів відхиляє враховуючи наступне. 
Звертаючись до суду з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо відмови у звільненні, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, позивач  повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним відповідачем.
Матеріалами справи встановлено, що позивача ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника ЖЕК № 2 з 01.04.2005 року по 04.08.2005 року наказом начальника Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства за № 5-к, в якому також зазначено, що оплата праці здійснюється на умовах укладеного контракту.
Наказом № 21-к від 04.08.2005 року Обухівського районного управління житлово-комунального господарства дію контракту з позивачем продовжено до 18.08.2005 року, а наказом від 18.08.2005 року - до 31 грудня 2005 року. 
Відповідно до п. 10 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, віднесено до компетенції сільського, селищного, міського голови. 
Згідно з ч. 2-4 ст. 65 ГК України  власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник або уповноважений ним орган призначає керівника підприємства. 
У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.
Однак в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення контракту між позивачем як начальником КП ЖЕК № 2 та  головою Обухівської міської ради.
 
Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.04.2019 року , відомості про юридичну особу Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора № 2» були внесені до Державного реєстру 24.12.2009 року державним реєстратором Обухівської районної державної адміністрації Київської області. Засновником КП ЖЕК № 2 є Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства ( а.с. 23- 26, т. 1).
Згідно з довідкою № 4110/2001, виданою Київським обласним управлінням статистики 18.10.2001 року Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна контора № 2 зареєстрована як юридична особа Обухівською районною державною адміністрацією 05.08.1999 року, рішення № 1271,  органом управління КП ЖЕК № 2 є районна державна адміністрація ( а.с. 215, т. 1).
З викладеного вбачається, що КП ЖЕК № 2 належало до сфери управління Обухівської районної державної адміністрації.
 
Рішенням Обухівської районної ради від 28.07.2006 року № 39.03.V було ліквідовано  Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.06.2013 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс та ліквідовано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства та зобов`язано державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження боржника виключити Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства  була Обухівська районна рада ( а.с. 170, т. 1).
 
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, що не спростовані позивачем, з  січня 2011 року посаду начальника  КП ЖЕК № 2 займала ОСОБА_4 , якою 27.01.2011 року було видано ОСОБА_1 довідку  про нараховані йому доходи за 12 відпрацьованих місяців  за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року ( а.с. 88).
За інформацією Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, ЖЕК № 2 останній перерахунок ЄСВ за ОСОБА_1   здійснило у січні-лютому 2011 року під час виплати коштів - розрахунку при звільненні, чим також підтверджується, що  з січня 2011 року ОСОБА_1   не працював на посаді начальника ЖЕК № 2.
Згідно з листами в.о. начальника ЖЕК № 2 ОСОБА_4 від 21.03.2011 року, 13.09.2011 року на адресу  Державної податкової інспекції в Обухівському районі, начальник ЖЕК № 2 повідомляла про відсутність податкового зобов`язання та кредиту у зв`язку з припиненням господарської діяльності ЖЕК № 2, засновником якої було Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства. ( а.с. 85-86, т. 1).
Рішенням Обухівської міської ради № 69-5-VI від 25 лютого 2011 року  у господарське відання Обухівському комунальному підприємству «Мій дім»  було передано основні засоби  Житлово-експлуатаційної контори № 2, яка припинила свою діяльність ( а.с. 31, т. 1).
 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено, що виконавчий комітет Обухівської міської ради не був засновником Комунального підприємства ЖЕК № 2, і вказане підприємство не належало до сфери управління відповідача.
Будь-яких доказів на підтвердження переходу до Виконавчого комітету Обухівської міської ради прав та обов`язків саме Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства, яке було засновником  КП ЖЕК № 2,  матеріали справи не містять.  
Отже, даних про те, що Виконавчий комітет Обухівської міської ради є уповноваженою особою на звільнення позивача, матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги   ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо відмови у звільненні, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу пред`явлені до неналежного відповідача.
Доводи позивача, які зводяться до неможливості реалізувати своє право щодо припинення трудових відносин, з огляду на те, що позивач , відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб значиться  керівником КП ЖЕК № 2,  колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для задоволення пред`явлених позовних вимог до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, який  не є засновником КП ЖЕК №2,  вказане підприємство не належить до сфери управління відповідача.
 
Доводи апеляційної скарги позивача про помилковість зазначених висновків суду першої інстанції з огляду на наявність  рішення виконкому Обухівської міської ради № 725 від 23.08.2005 року, яким було затверджено структуру управління житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради, та відповідно до якого ЖЕК № 2 та КП «Мій дім» - є одним структурним підрозділом, підпорядкованим виконкому Обухівської міської ради,  колегія суддів також відхиляє, оскільки вказана структура не свідчить про факт підпорядкування ЖЕК № 2 Виконавчому комітетові Обухівської міської ради, а свідчить лише про координацію діяльності  підприємств у сфері надання відповідних послуг. 
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Виконавчий комітет Обухівської міської ради є неналежним відповідачем у цій справі, тому правильно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду. 
Обґрунтовуючи судове рішення, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.  Згідно з рішенням у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення     від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» ).  Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Отже, рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права,  тому апеляційну скаргу  позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-375, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач:                                                              Ящук Т.І.
 
Судді:                                                                                   Немировська О.В.
 
Чобіток А.О.