Справа № 155/1874/18/ 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1200/20  Категорія: 38 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
14 грудня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю застрахованої особи внаслідок нещасного випадку на виробництві за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю застрахованої особи внаслідок нещасного випадку на виробництві, в розмірі 120 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що  її чоловік ОСОБА_2 перебував у трудових з Виробничим структурним підрозділом «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 29 грудня 2015 року з ним трапився нещасний випадок при виконання трудових обов`язків. Актом форми Н-5 від 14 вересня 2017 року проведеного повторного спеціального розслідування нещасного випадку встановлено настання нещасного випадку саме на виробництві. За результатами розслідування нещасного випадку, що трапився з ним під час виконання трудових обов`язків, територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Волинській області було складено акт за формою Н-5 про проведення спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком та акт Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом від 18 вересня 2017 року. Згідно п.3 «Обставини, за якими стався нещасний випадок» акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 14 вересня 2017 року зазначено, що чоловік перебував на робочому місці та отримав травми. Внаслідок отриманих травм потерпілий ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 75 000,00 грн (сімдесят п`ять тисяч гривень) моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог   відмовлено. Стягнуто з відповідача АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця» подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає рішення суду таким, що порушує норми процесуального права, ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права, а також недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Вказує, що судом першої інстанції було залишено поза увагою доводи Залізниці стосовного того, що ОСОБА_2 було порушено ст. 14 ЗУ «Про охорону праці». Суд не надав належної правої оцінки тій обставині, що потерпілий допускав настання негативних наслідків. Стягнення судом 75 000,00 грн на користь позивачки при недоведеності у справі обставин протиправності діянь Залізниці при заподіянні травмування джерелом підвищеної небезпеки ОСОБА_2 , а також наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням Залізниці, а також без оцінки доказів і їх сукупності свідчить про ухвалення судом рішення у даній справі з порушенням ч. 2 ст. 89 ЦПК України. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 22 липня 1989 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Виробничим структурним підрозділом «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 29 грудня 2015 року з ним трапився нещасний випадок при виконання трудових обов`язків. Внаслідок отриманих травм потерпілий ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні.
Акт №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом з потерпілим ОСОБА_2 складено комісією 14 вересня 2017 року, затверджено 18 вересня 2017 року начальником управління Держпраці у Волинській області. В акті зазначено, що ОСОБА_2 працював на станції Горохів, виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді чергового стрілочного поста, мав 4 (четвертий) розряд, загальний стаж роботи 32 роки, стаж роботи за професією 19 років. Також вказано про проходження ОСОБА_2 перевірки знань за професією чи видом роботи, а саме: проведення цільового інструктажу - 28 грудня 2015 року (за день до нещасного випадку); перевірка знань за професією чи видок робіт, під час виконання яких стався нещасний випадок - 09 вересня 2015 року.
Відповідно до акту комісії від 14 вересня 2017 року, затвердженого 18 вересня 2017 року начальником управління Держпраці у Волинській області, проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, який стався 29 грудня 2015 року о 02 год., на станції Горохів виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», комісія провела у період з 14 серпня по 12 вересня 2017 року повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався на станції Горохів виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з черговим стрілочником ОСОБА_2 . У акті зазначено, що 28 грудня 2015 року черговий стрілочного поста ОСОБА_2 , приступив до виконання своїх трудових обов`язків о 20 годині, відповідно до розкладу чергувань по станції Горохів на грудень 2015 року. З пояснень чергового станції Горохів ОСОБА_3 , з 20 до 23 години було проведено три поїзда. Після 23 години ОСОБА_3 , не спілкувався з ОСОБА_2 . Близько 01 години 50 хвилин 29 грудня 2015 року стороння особа повідомила чергового по станції Горохів ОСОБА_3 про те, що на колії біля вагонів лежить людина. Прибувши на місце події, ОСОБА_3 , виявив між вагоном завантаженим зерном і рампою травмованого чергового стрілочного поста ОСОБА_2 . Про своє відлучення з робочого місця ОСОБА_2 чергового по станції не повідомляв. Місце отримання травм потерпілим знаходиться за межами розташування стрілок. Перебування там чергового стрілочного поста не передбачене робочою інструкцією Чергового стрілочного поста. Причин отримання ОСОБА_2 смертельних травм чи протиправних дій інших осіб, а також перебування його біля завантажених та опломбованих вагонів, комісія не мала можливості встановити у зв`язку з відсутністю відповідних документів. Технічні причини настання нещасного випадку відсутні. Відповідно до висновків лікувально-профілактичних закладів потерпілий ОСОБА_2 отримав такі травми: політравма, важка відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, злам кісток основи та склепіння черепа, пневмоцефалія, геморагічні забої правої гемісфери мозочка, тім`яно-потиличної ділянки правої великої гемісфери головного мозку, компресійний перелом хребця Т12 з пошкодженням спинного мозку, спінальний шок, закритий перелом ребер справа 4-6, загальне переохолодження. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 27/16 від 05 січня 2016 року смерть ОСОБА_2 настала внаслідок отриманих травм. Комісія вважає нещасний випадок з смертельним наслідком, що стався з ОСОБА_2 таким, що пов`язаний з виробництвом. 
З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції про факт нещасного випадку на виробництві, причина смерті - смерть пов`язана з виконанням трудових обов`язків - встановлені та доведені, є правильним.
Стаття 153 КЗпП регулює створення безпечних і нешкідливих умов праці.
За ст. 173 КЗпП шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
       У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.  Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.  Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.
Судом встановлено, що з чоловіком ОСОБА_2 позивач прожила однією сім`єю та перебувала в зареєстрованому шлюбі. Смертю чоловіка їй було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у втраті близької людини, моральних та фізичних стражданнях, внаслідок цього, що призвело до порушення особистих життєвих зв`язків та соціальних зв`язків. Внаслідок такого психологічного розладу позивачці було завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально жити та спілкуватись із близькими та оточуючими людьми. Через передчасну смерть чоловіка позивачка пережила сильний стрес, у зв`язку з чим у неї погіршився стан здоров`я, порушився сон.
Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, підставно прийшов до висновку про те, що позивачу завдано моральну шкоду, яка пов`язана з хвилюваннями та моральними стражданнями через передчасну смерть чоловіка внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання ним виробничих обов`язків, порушенням укладу її життя, погіршенням її фінансового стану. При визначенні розміру відшкодування у сумі 75000 грн, суд врахував, що однією з причин нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 , є невиконання самим потерпілим вимог інструкції з охорони праці. Визначений розмір моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливості. 
Підстав для відмови позивачу у відшкодуванні моральної шкоди не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.
Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий  

 
Судді