Ухвала                                                             
09 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 595/223/17
провадження № 61-12967ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,             Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул і пов`язаних із цим санкцій, стягнення санкцій у зв`язку з несвоєчасною виплатою сум індексації заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року в частині стягнення індексації по непроіндексованій заробітній платі скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» (далі - ТОВ «Бучачагрохлібпром») на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати у розмірі 1 643,73 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року в частині відмови 
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Бучачагрохлібпром» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул і пов`язаних з цим санкцій, стягнення санкцій у зв`язку з несвоєчасною виплатою сум індексації заробітної плати (середнього заробітку за час затримки розрахунку) скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-30517св18).
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, 
ураховуючи ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 березня 
2020 року про виправлення у постанові арифметичних помилок, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Бучачагрохлібпром» на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 56 896,27 грн. У решті позовних вимог відмовлено.
13 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області 
від 12 квітня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 11 березня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2020 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду від 12 квітня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року повернуто заявникові (провадження № 61-6949ск20).
27 серпня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення 
в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поновленні на роботі, стягнення виплати за вимушений прогул та стягнення штрафних санкцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документи, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, ОСОБА_1 зазначає те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а також те, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул і пов`язаних із цим санкцій, стягнення санкцій у зв`язку з несвоєчасною виплатою сум індексації заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 березня 2020 року.
Витребувати з Бучацького районного суду Тернопільської області вищевказану цивільну справу (№ 595/223/17).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 листопада 2020 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
       Б. І. Гулько
 
       Г. В. Коломієць