ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2020 р. м. Київ           Справа№ 910/18878/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Ходаківської І.П. 
 
при секретарі  Островерха В.Л.
за участю представників зазначених в протоколі від 10.11.2020
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ»
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 (повний текст підписано 10.08.2020)
у справі №910/18878/19  (суддя Демидов В.О.)
за позовом Приватного підприємства «СПЕЦВИСОТБУД 2006»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Покров БУД»
про стягнення 187 235,60 грн
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «СПЕЦВИСОТБУД 2006» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка  не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Покров БУД» (далі - третя особа) про стягнення 155  566,28 грн основного боргу, 9  180,54 грн 3 % річних, 22  488,78 грн інфляційних втрат та 2  810,00 грн судового збору.    
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017 у розмірі 155  566,28 грн. Крім того, позивачем нараховано 9  180,54 грн 3 % річних та 22  488,78 грн інфляційних втрат у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.   
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» на користь Приватного підприємства «СПЕЦВИСОТБУД 2006» заборгованість у розмірі 155  566,28 грн, 3% річних у розмірі 9  180,54 грн, інфляційні нарахування у розмірі 22  488,78 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2  808,53 грн.
Приймаючи вказане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Покров БУД» за Договором № 09/16 від 22.09.2016, яка була переведена на нового боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» за Договором про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017, а тому позовні вимоги про стягнення 155  566,28 грн є такими, що підлягають задоволенню, разом із стягненням 9  180,54 грн 3 % річних та 22  488,78 грн інфляційних втрат, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушенням господарським судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема ст.ст. 173, 174, 175, 179 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 510, 526, 530, 538, 610, 611, 612, 615, 626 Цивільного кодексу України щодо належного виконання зобов`язань.  
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ТОВ «Покров Буд», як попередній боржник, в порушення умов Договору про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017 не передав документи, які підтверджують дійсність вимог кредитора за Договором №09-16 від 22.09.2016.  
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» у справі №910/18878/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Владимиренко С.В., судді Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі №910/18878/19 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи №910/18878/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» у справі №910/18878/19 задоволено. Матеріали справи №910/18878/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.  
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» у справі №910/18878/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Владимиренко С.В., судді Корсак В.А., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі №910/18878/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.11.2020. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, заперечення, пояснення до 15.10.2020. 
Згідно письмового відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Покров Буд», який надійшов на адресу апеляційного господарського суду 23.09.2020, отже є таким, що поданий у встановлений судом строк, ТОВ «Покров Буд» заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить апеляційний господарський суд відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 залишити без змін. У своїх запереченнях на апеляційну скаргу третя особа посилається на те, що судом першої інстанції було досліджено обставини, викладені у п. 4.2. Договору про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017 щодо передачі документів та визнав їх невзаємозалежними з обов`язком відповідача здійснити погашення заборгованості. 
15.10.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив Приватного підприємства «СПЕЦВИСОТБУД 2006» на апеляційну скаргу, поданий у встановлений апеляційним господарським судом строк, згідно якого позивач просить суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 без змін. 
В обґрунтуванням заперечень на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що Договір про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017 не містить інформації щодо порядку передачі документів, а тому доводи апелянта про надання доказів передачі документів є недоцільними. Також позивач зазначив, що зобов`язання за Договором про переведення боргу та зобов`язання третьої особи не є зустрічними зобов`язаннями у розумінні ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України. 
09.11.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» про зупинення провадження у справі №910/18878/19 до набрання законної сили рішенням у справі №911/2270/20 за позовом ТОВ «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» до ПП «СПЕЦВИСОТБУД 2006», ТОВ «Покров Буд» про розірвання Договору про переведення боргу №28-03-16-Б від 28.03.2017. 
Клопотання передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Владимиренко С.В., судді Корсак В.А., Ходаківська І.П. згідно витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки, додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому суддів (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.11.2020. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу  України (далі - ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 4-6 ст. 75 ГПК України).
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України. Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПП) в рішенні від 07.07.1989 зі справи «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення від 08.11.2005 ЄСПЛ «Смірнова проти України»).
Протокольною ухвалою, оголошеною у судовому засіданні 10.11.2020, Північний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» про зупинення провадження у справі №910/18878/19 до набрання законної сили рішенням у справі №911/2270/20, з урахуванням приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/2270/20.
Представник позивача в судовому засіданні 10.11.2020 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 залишити без змін.   
Представник відповідача    в судовому засіданні 10.11.2020 підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/18878/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.  
Третя особа своїх представників в судове засідання 10.11.2020 не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно ст. 120 ГПК України, про що свідчить відмітка про отримання на поштовому повідомленні.   
Відповідно до п. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
22.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Покров БУД» (замовник) та Приватним підприємством «Спецвисотбуд 2006» (виконавець) укладено Договір № 09/16 (далі - Договір №09/16), за умовами якого виконавець зобов`язався надавати послуги будівельною технікою та автотранспортом згідно додатку № 1 за заявкою на об`єкти замовника, а замовник зобов`язався приймати та оплачувати надані послуги в порядку та на умовах відповідно до цього договору. (а.с. 19-21)
Згідно з п. 2.1. Договору № 09/16 вартість наданих послуг будівельними машинами та механізмами визначається у відповідності до Додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною. Загальна вартість Договору та відповідно загальна вартість наданих послуг являє собою суму вартостей наданих послуг, визначених в актах надання послуг, підписаних за весь період дії Договору.
За розрахунком вартості надання послуг будівельною технікою та автотранспортом (Додаток № 1 до Договору) вартість робіт за договором визначена сторонами у нормі 1 маш/год. (а.с. 22). 
Відповідно до п. 2.4. Договору № 09/16 оплата за надання послуг будівельною технікою та автотранспортом здійснюється замовником протягом п`яти банківських днів після підписання акту надання послуг.
Згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 63 від 24.11.2016 на суму 26 600,30 грн з ПДВ, № 62 від 24.11.2016 на суму 148 425,77 грн з ПДВ, № 46 від 17.10.2016 на суму 21 790,21 грн з ПДВ, № 49 від 26.10.2016 на суму 33 750,00 грн з ПДВ позивачем надано, а третьою особою прийнято послуги на загальну суму 230 566,28 грн з ПДВ. (а.с. 23-26). 
Платіжними дорученнями №290 від 24.11.2016, №241 від 13.10.2016 третьою особою послуги оплачені частково на суму 75  000,00 грн. (а.с. 27, 28).  
Доказів оплати на спірну суму матеріали справи не містять. 
28.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Покров БУД» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» (новий боржник) та Приватним підприємством «Спецвисотбуд 2006» (кредитор) укладено Договір про переведення боргу №28-03-16-Б (далі - Договір №28-03-16-Б), яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору надання послуг будівельною технікою та автотранспортом від 22.09.2016 № 09/16, укладеного між первісним боржником та кредитором (договір про надання послуг). (а.с. 17-18). 
Згідно із п. 1.2. Договору №28-03-16-Б первісний боржник переводить на нового боржника основний борг (грошове зобов`язання) на загальну суму 155 566,28 грн, що виникла на підставі договору про надання послуг станом на 31.12.2016.
Відповідно до п. 1.3. Договору №28-03-16-Б новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п. 1.2. цього договору після підписання цього договору до кінця календарного року, в якому підписано даний договір (до 31.12.2017).
12.01.2018 за №1, 29.05.2018 за №8, 08.11.2019 за №31 позивачем направлено відповідачу претензії про сплату заборгованості. (а.с. 9-16).
Відповіддю на претензію від 16.12.2019 №12-18 відповідачем повідомлено позивача про відсутність зобов`язань перед позивачем, оскільки первісним боржником у встановлений строк не виконано зобов`язання, визначені у п. 4.2. договору про переведення боргу. (а.с. 64-66). 
Спір виник внаслідок невиконання відповідачем умов Договору №28-03-16-Б в частині сплати суми заборгованості, яка виникла за Договором №09/16. 
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України). 
Судом встановлено, що на виконання Договору №09/16 позивач надав третій особі послуги на загальну суму 230  566,28 грн з ПДВ, які частково оплачені на суму 75  000,00 грн. Отже, неоплаченими залишаються послуги на суму 155  566,28 грн. 
28.03.2017 за Договором №28-03-16-Б відповідач зобов`язався оплатити позивачу суму заборгованості у розмірі 155 566,28 грн, яка виникла за Договором № 09/16 у строк до 31.12.2017.
За статтею 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Сторони в Договорі №28-03-16-Б передбачили, що відповідач здійснює на користь позивачу оплату суми заборгованості у розмірі 155 566,28 грн, яка виникла за Договором № 09/16, у строк до 31.12.2017. 
Доказів оплати у встановлений сторонами строк до суду не надано. 
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Посилання апелянта на те, що документи, які підтверджують дійсність вимог кредитора за основним зобов`язанням, не були вчасно передані, то вказані обставини не є підставою звільнення від відповідальності щодо оплати у встановлений сторонами строк та не є відкладальною умовою оплати в силу ч.1 ст. 212 ЦК України.  
В силу ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Отже, в силу зазначених приписів позивач належними та допустимими доказами не навів та не довів суду обставин, за якими Закон звільняє від відповідальності. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.  
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Апеляційний господарський суд, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. 
За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню.
Доводи апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції приписів ст. 538 ЦК України апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки зобов`язання, передбачені умовами Договору про переведення бору №28-03-16-Б від 28.03.2017 не є зустрічним виконанням зобов`язання.
Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. (ч. 1 ст. 538 ЦК України). 
Відповідно до ч.1    ст.    74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1  ст. 86 ГПК України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.ст.  76,  77 ГПК України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. 4  ст. 11 ГПК України  суд застосовує при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020    у справі №910/18878/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга   Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» задоволенню не підлягає.
Згідно  ст. 129 ГПК України  судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ». 
Керуючись ст. ст.  129,  269, 270,  275, 276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» залишити без задоволення а рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020    у справі №910/18878/19 - без змін.
2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ».
3. Матеріали справи № 910/18878/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст.  287,  288,  289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2020.

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                І.П. Ходаківська