КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/3391/2020                    
справа №761/12945/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року                                                                                                          м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Голопапа Д.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Рибака М.А. 
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло-Сервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
 
встановив:
 
            В березні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 :
-       1 403 925,52 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт;
-       192872,16 грн. вартості робіт з антисептичної обробки;
-       41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів;
-       100000 грн. моральної шкоди.
 
            Вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Над її квартирою розташована  квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 .
 
            Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 . 
 
            Позивач зазначає, що відповідач здійснила захоплення місць загального користування, їх перепланування, зруйнувала дах будинку, що призвело до порушення гідроізоляції даху та триваючого затоплення атмосферними опадами квартири, яка належить позивачу, через квартиру ОСОБА_4 .
 
            Вказує, що вина відповідача у діях, які призвели до залиття, встановлена судовими рішеннями.
 
            Внаслідок цих дій пошкоджено квартиру позивача, вартість ремонтно-відновлювальних робіт  становить 1 403 925,52 грн.
 
            З метою збереження меблів позивачем замовлені послуги з їх перевезення та зберігання, витрати на що склали 41580 грн.
 
            Квартира потребує проведення антисептичної обробки, що становить 192872,16 грн.
 
            Масштаби пошкоджень, тривалість залиття, вплив цього на звичайний спосіб життя призвели до спричинення моральної шкоди, яку позивач оцінює в 100000 грн.
 
            Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:
            Стягнути з ОСОБА_1 1 169 937,93 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 160726,80 грн. вартості комплексу робіт з антисептичної обробки, 41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів, 10000 грн. моральної шкоди, 7637,27 грн. судового збору, 6200 грн. вартості експертного будівельно-технічного обстеження та 17000 грн. вартості судово-експертного дослідження.
 
            Не погодившись з ухваленим рішенням, представником Андрушком І.П. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, застосувати позовну давність, у задоволенні позову відмовити.
 
            В апеляційній скарзі посилається на наступне:
-    відсутність доказів того, що саме з тераси відповідача, а не з іншого простору над квартирою позивача (технічного приміщення №28, дах будинку на рівні 11 поверху, дах будинку на рівні 12 поверху, що не належить відповідачу тощо), відбувалося затоплення квартири Позивача;
-    відсутність належних доказів (судової експертизи, а не комерційних пропозицій), які б підтверджували розмір завданої матеріальної шкоди в результаті затоплення квартири АДРЕСА_4 ;
-    відсутність доказів того, в який саме період відбувалось триваюче систематичне залиття квартири, з 2016 року чи з іншого часу;
-    неправильне встановлення судом першої інстанції обставини в частині причин затоплення квартири позивача, а саме безпідставно відхилений висновок Судового експерта ОСОБА_6 за результатами проведення судової будівельно-технічного експертизи від 26 вересня 2019 року №19-28СЕ, яким визначено, що причинами залиття квартири АДРЕСА_4 може бути потрапляння води з просторів, які знаходяться вище квартири, а саме АДРЕСА_2 ), покрівлі на рівні 11 та 12 поверхів. Крім того, ще однією причиною може бути те, що в технічному поверсі (квартира АДРЕСА_2 ) збільшено прорізи в кількості 3-х штук (фото 9-12), які заповнені метопластиковими віконними блоками. За візуальним обстеженням 30 серпня 2019 року встановлено, що при проведенні вказаних робіт (встановлення металопластикових вікон), частково пошкоджено покрівельні матеріали даху на рівні 11 поверху, що безпосередньо знаходиться над квартирою АДРЕСА_4 ;
-    не застосовано позовну давність, ураховуючи, що позивач зазначає, що затоплення тривало з 2014 року;
-    судом не досліджено, який розмір матеріальної шкоди припадає на період, за який в позові має бути відмовлено у зв`язку із спливом позовної давності;
-    відсутність доказів, що в період триваючого систематичного залиття квартири позивача, квартира АДРЕСА_5 ), що розташована над квартирою позивача, також затоплювалось, з огляду на те, що докази залиття квартири АДРЕСА_2 стосуються лише періоду з 2008 по 2010 роки та з 28 квітня 2014 року по 28 квітня 2015 pоку, ураховуючи, що Акти про залиття квартири позивача датовані починаючи з 25 травня 2016 pоку;
-    не враховано, що Висновком експерта №32/10-2018 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 01 липня 2019 pоку, встановлено, що однією із причин затоплення квартири позивача було перепланування технічного приміщення АДРЕСА_6 ;
-    при визначені розміру збитків суд послався на висновок №178 судового експертно-будівельного дослідження від 18 березня 2019 року Науково-технічного центру "Будівельна експертиза", складеного судовим експертом Ярмоленком М.Г., який не атестований проводити експертні дослідження із визначення розміру завданих збитків;
-    виходячи з посилань позивача, що причиною залиття є пошкодження даху будинку, а не тераси, відтак належним відповідачем має бути балансоутримувач ТОВ "Житло-Сервіс";
-    не враховано, що приміщення, яке зазначається в позовній заяві як квартира АДРЕСА_5 .
 
Зазначає, що згідно із мотивувальною частиною рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
 
Вказує, що над квартирою позивача знаходяться (частково): технічне приміщення АДРЕСА_7 , яке незаконно переплановано в квартиру АДРЕСА_8 поверху та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку.  
 
Зазначає, що згідно із висновком судового експерта Веця В.В. від 28 грудня 2018 року №14734, складеного за результатами обстеження 18 липня 2018 року та дослідження документів, встановлено наявність пошкоджень в квартирі позивача та встановлено, що залиття квартири виникло в результаті протікання води з вище розташованого простору, а саме квартири АДРЕСА_2 , до якої вода потрапляє з даху будинку в результаті руйнації кахельного покриття, руйнації захисного шару парапету, недостатнього водовідведення води з покрівлі будинку над цією квартирою. Вартість відновлювально-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення недоліків, що виникли при пошкодженні неодноразовим залиттям квартири, станом на час складання висновку становить 1199996,40 грн.
 
Відповідно до висновку №178 судового експертно-будівельного дослідження від 18 березня 2019 року Науково-технічного центру "Будівельна експертиза" встановлено, що наслідком перепланування частини даху багатоквартирного будинку стало затоплення квартири позивача через квартиру АДРЕСА_2 внаслідок руйнації покрівлі у зв`язку із порушенням власником квартири АДРЕСА_9 гідроізоляційного шару покрівлі. Затоплення квартири має тривалий характер. Виявлені окремі культури грибків є небезпечними для проживання. Вартість комплексу робіт з антисептичної обробки приміщення квартири АДРЕСА_4 становить 192872,16 грн., у тому числі ПДВ 32145,36 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_4 становить 1403925,52 грн., у тому числі ПДВ 233987,59 грн.
 
Проте, згідно пояснень ОСОБА_4 як свідка, в квартирі АДРЕСА_2 він не проживає з 2014 року; з 2014 року будь-яких ремонтних та відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_10 перебуває у тому зруйнованому стані, в якому вона була в 2014 році. Доступ до квартири для огляду не надавався.
 
Відтак, експерти не могли встановити, що в період з 2016 по 2018 роки залиття квартири АДРЕСА_11 . Будь-яких актів про залиття та інших доказів, які б підтверджували, що після 2014 року відбувалося залиття квартири АДРЕСА_2 відсутні.
 
Посилається на те, що висновком експерта ОСОБА_6 за результатами проведення судової будівельно-технічного експертизи від 26 вересня 2019 року №19-28СЕ, зроблені інші, ніж в попередньому експертному досліджені.
 
Також вказує, що останній висновок судового експерта Вець В.В. № 19-28СЕ протилежний висновку цього ж експерта №14734 від 28 грудня 2018 pоку, відповідно до якого: "залиття квартири АДРЕСА_4 виникло в результаті протікання води з вище розташованого простору, а саме з квартири АДРЕСА_2 , до якої вода попадає з даху будинку в результаті руйнації кахельного покриття, руйнації захисного шару парапету, недостатнього водовідведення води з покрівлі будинку над квартирою".
 
Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги висновок експерта №32/10-2018, складеного судовим експертом Галієвою О.М., в якому містяться висновки щодо влаштування квартири АДРЕСА_2 з порушенням вимог у галузі будівництва, а також того, що зміна функціонального призначення технічного приміщення АДРЕСА_12 спричинило частковий демонтаж/зміну трасування системи внутрішнього водостоку, що призвело до унеможливлення проведення планових та позапланових оглядів системи внутрішнього водостоку.
 
Окрім того, згідно із висновком №19-28СЕ експертом встановлено, що, виходячи із наданих документів для проведення експертизи, можна дійти висновку, що вказані втручання в загально-будинкові системи опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення в квартирі АДРЕСА_13 може бути потрапляння води з просторів, які знаходяться вище вказаної квартири, а саме АДРЕСА_2 ), покрівлі на рівні 11 та 12 поверхів.
 
Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не була застосована позовна давність. Зазначає, що висновок суду про те, що позивач дізналась про особу, яка порушила її права, з висновку експерта ОСОБА_6 №14734 від 28 грудня 2018 року є безпідставним, оскільки інформацію про порушення прав позивача можна було отримати раніше, зокрема про це свідчать додатки до позовної заяви, датовані 2014 роком.
 
Вказує, що суд не зазначив, чи взяв він до уваги покази свідка ОСОБА_7 , автора проекту житлового будинку АДРЕСА_14 в частині того, що квартира АДРЕСА_2 була переобладнана з технічного приміщення в квартиру та, можливо, там була невірно зроблена каналізація або система опалення, що може призводити до затоплення.
 
Посилається на те, що згідно із висновками суду на момент судового розгляду ремонтні роботи в квартирі позивача не проведені, а також суду не надано доказів укладення договору на виконання ремонтних робіт з особою, яка є платником ПДВ, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача сум ПДВ. При цьому, визначаючи розмір відшкодування, суд виходив з висновку №178, складеного судовий експерт ОСОБА_8 , який відповідно до реєстру атестованих судових експертів, атестований для здійснення виключно інженерно-технічних експертиз і надання висновків щодо тривалості залиття квартири, виявлення культури грибків, вартості комплексу робіт з антисептичної обробки, вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири не належать до видів експертної спеціальності даного судового експерта.
 
Щодо стягнення  41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що договір про надання комплексу послуг щодо перевезення вантажу від 03 серпня 2018 року та договір оренди складського приміщення від 26 липня 2018 року стосувалися саме майна, яке знаходилося в квартирі АДРЕСА_4 .
 
Щодо розподілу судових витрат вказує, що висновок судового експерта Вець В.В. №14734 від 28 грудня 2018 року та висновок №178 судового експертно-будівельного дослідження від 18 березня 2019 року не є експертизами в розумінні ЦПК України, відтак відповідач не несе обов`язку у компенсації таких витрат позивача.
 
Далі скаржник зазначає, що над квартирою 
АДРЕСА_15 , яка є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, яке незаконно переплановане в квартиру АДРЕСА_16 ), яка належить третім особам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
-       дах будинку на рівні 11 поверху, який є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку;
-       частина даху будинку на рівні 12 поверху, який є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку;
-    допоміжні приміщення багатоквартирного будинку на рівні 11, 12 та 13 поверхів (вентиляційна, ліфтова та інше), які є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку.
 
Вказує також, що Висновком №19-28СЕ, встановлено, що над квартирою АДРЕСА_17 розташована покрівля, що примикає до технічного поверху".
 
Далі зазначає, що квартира АДРЕСА_18 ) позивача. Для того, щоб відповідач затоплював квартиру двома поверхами нижче, повинно було бути встановлено, що в момент затоплення квартири АДРЕСА_19 ) позивача здійснювалось одночасне затоплення приміщень (квартир), які знаходяться над квартирою позивача.
 
Поряд з цим вказує, що згідно матеріалів справи в момент залиття квартири АДРЕСА_19 ) не було виявлено ознак залиття у приміщеннях, що знаходяться над квартирою позивача, а саме в Акті ТОВ "Житло-Сервіс" про залиття квартири АДРЕСА_4 від АДРЕСА_20 комісії встановити не вдалося, оскільки власник квартири АДРЕСА_21 , ОСОБА_4 не надав доступу до своєї квартири. Але згідно проекту в приміщенні вище розташованому квартири АДРЕСА_2 , відсутні всі інженерні мережі, через які могло б бути дане залиття. Також при обстеженні тераса квартири АДРЕСА_22 була сухою, так як опади були відсутні на протязі 3-х днів до залиття." В наступних актах від 12 грудня 2016 pоку, 03 січня 2017 pоку, 12 червня 2017 року, 18 грудня 2017 року, 26 липня 2018 року зазначена та сама інформація.
 
Виходячи з цього, на момент залиття квартири позивача простір, що безпосередньо знаходиться над квартирою, не досліджувався на факт залиття та факт потрапляння води через квартиру АДРЕСА_2 безпосередньо до квартири позивача. Окрім того, комісією не досліджувалося потрапляння води до квартири позивача з інших частин даху, які знаходяться над квартирою позивача.
 
Вказує, що згідно із доводами позовної заяви, залиття відбулось через дах будинку, балансоутримувачем якого є ТОВ "Житло-Сервіс", а не через терасу, яка належить відповідачу, відтак остання не є належним відповідачем у справі.
 
Зазначає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2014 року у справі №2-10146/11 не мають відношення до підстав та предмету позову у цій справі, оскільки стосуються обставин, які мали місце в 2008 та 2010 роках, а не в період 2016-2018 років (дати складання актів про залиття квартири позивача). Позивач не була учасником в справі №2-10146/11.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року та постанова Апеляційного суду міста Києва від 27 березня 2018 року у справі №761/12608/15-ц також не мають відношення до підстав та предмету позову у цій справі, оскільки стосуються обставин, які мали місце з 28 квітня 2014 року по 28 квітня 2015 pоку, а не в період 2016-2018 років.
 
Щодо висновку №14734 від 28 грудня 2018 року зазначає, що судовим експертом поверхнево, без відповідних досліджень будівельних конструкцій та матеріалів, було зроблене відповідний висновок, а саме:
-       не досліджено проектної документації та не враховано той факт, що квартира АДРЕСА_2 згідно проектної документації є технічним приміщенням, жодного утеплення над даним приміщенням не передбачено, стеля та стіни даного приміщення не утеплені, що слугує утворенню конденсату та появі плісняви, в даному приміщенні запроектовані та були змонтовані інженерні системи всього будинку, в т.ч. водовідведення води з даху будинку;
-       не встановлено з якого саме розташованого вище простору відбулося протіканні: з даху 12 чи 11 поверхів, через інженерні системи будинку тощо;
-       не встановлено, чи належить частина даху на 12 поверсі, з якого відбулося протікання відповідачу чи протікання відбулося з частини даху на 12 поверсі, яке не належить відповідачу;
-       проігнорований факт, що над квартирою Позивача безпосередньо знаходиться дах будинку на рівні 11 поверху;
-       при дослідженні квартири АДРЕСА_2 не було взято до уваги той факт, що пошкодження у квартирі "від протікання води" значно менші та є незначними у порівнянні з пошкодженнями квартири позивача; 
-       при дослідженні тераси 12 поверху не було досліджено гідроізоляційного шару тераси. Самі по собі виявлені пошкодження в частині "руйнації кахельного покриття, руйнації захисного шару парапету, недостатнього водовідведення води з покрівлі будинку над квартирами" не можуть слугувати доказом того, що протікання виникло саме з даху, оскільки кахельне покриття та захисний шар парапету є декоративним оздобленням та не може виконувати функції гідроізоляції даху будинку;
-       висновок, що "вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для відновлення того високоякісного стану конструктивних елементів, елементів оздоблення підлоги, стін та стелі в жилих приміщеннях квартири за адресою: АДРЕСА_23 , що був до пошкодження від дії води, становить 1199996,40 грн." був зроблений не в результаті проведення експертного будівельно-технічного дослідження, а лише на підставі комерційних пропозицій наданих третіми особами. Судовим експертом не досліджувалось питання вартості ремонтно-будівельних робіт;
-       висновки експертного дослідження щодо методики визначення вартості ремонтно-будівельних робіт суперечать самому експертному дослідженню (мотивувальна частина);
-       висновок, що неодноразове залиття в квартирі АДРЕСА_4 розпочалися з 2014 року зроблений не на підставі проведення відповідного дослідження, а як зазначає сам судовий експерт – "відповідно наданих документів".
 
Щодо висновку №178 від 18 березня 2019 року зазначає, що жодного експертно-будівельного дослідження не відбувалося, а висновки, які зроблені судовим експертом, вмотивовані лише текстами судових рішень у справах, в яких позивач не була стороною. Окрім того, відповідно до реєстру атестованих судових експертів, судовий експерт ОСОБА_9 не атестований для здійснення досліджень, що викладені вище. Поряд з цим, деякі обставини, що були виявлені експертом Ярмоленком М.Г., вказують на те, що протікання води до квартири позивача виникло в результаті несправної системи водовідведення з даху будинку, до функціонування якої відповідач не має відношення, оскільки вона проходить в середині квартири АДРЕСА_2 .
 
Також вказує, що в період з 17 вересня 2018 року по 29 листопада 2018 року відповідачем проводились додаткові роботи щодо відновлення первісного стану даху і покрівлі будинку відповідно до рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року у справі №2-10146/2011, які були закінчені наприкінці листопада 2018 року, у зв`язку із чим висновок №14734 та висновок №178 не могли встановити, що затоплення квартири позивача відбулося через неналежний стан даху і покрівлі будинку.
 
Зазначає, що висновком №32/10-2018 встановлено, що влаштування квартири АДРЕСА_24 не передбачено з різних технічних та санітарних правил. Цим висновком також встановлено, що однією із причин затоплення квартири позивача є перепланування технічного приміщення АДРЕСА_12 внаслідок  часткового демонтажу/зміну трасування системи внутрішнього водостоку, що призвело до унеможливлення проведення планових та позапланових оглядів системи внутрішнього водостоку. 
 
Щодо моральної шкоди посилається на відсутність доказів її спричинення.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилається на те, що скаржник безпідставно зазначає, що над квартирою позивача знаходиться технічне приміщення АДРЕСА_7 , оскільки згідно із правовстановлюючого документу  технічного паспорту це є квартирою.
 
            Вказує, що скаржник необґрунтовано зазначає про відсутність будь-якого відношення до 11 поверху будинку та даху, оскільки її квартира є трьохрівневою та знаходиться на 11, 12, 13 поверхах і обладнана терасою на 11-13 поверхах: 77,8 кв.м, 28,7 кв.м, 16,7 кв.м.
 
Зазначає, що у квартирі АДРЕСА_4 пошкоджені всі кімнати, що підтверджує пошкодження відповідачем всього даху житлового будинку, який нею відновлено у вересні-листопаді 2018 року на виконання рішення суду.
 
            Вказує, що посилання скаржника на робочу документацію, а не на проект житлового будинку, на підставі якого житловий будинок прийнятий в експлуатацію, є безпідставним і не може бути належним доказом.
 
            Зазначає, що вимоги позивача ґрунтуються на встановлених судовими рішеннями обставинах, актах перевірки даху будинку, висновках експертних досліджень, які у сукупності дають підстави для висновків про наявність причинно-наслідкового зв`язку між переплануваннями, які незаконно здійснила відповідач, та наслідками, до яких це призвело.
 
Щодо пропуску строків позовної давності зазначає, що згідно із актами ТОВ "Житло-Сервіс" 20 серпня 2014 року та 17 вересня 2014 року, на які посилається скаржник, установити причини затоплення, а також особу, винну в затопленні – не можливо. Про те, що причиною затоплення квартири є пошкодження даху будинку відповідачем позивач дізналась під час проведення судово-експертних досліджень, а саме з актів ТОВ "Житло-Сервіс" від 12 червня 2017 року, 06 вересня 2017 року про обстеження порушення гідроізоляції частини даху будинку, висновку №14734 від 28.12.2018 року, висновку №178 від 18 березня 2019 року .
 
Доводи апеляційної скарги в частині показів свідка ОСОБА_7 , якого скаржник визначає як автора проекту житлового будинку, вважає безпідставними, оскільки рішення суду містить виклад повідомлених цією особою обставин. Зазначає, що ця особа не може свідчити про конкретні причини і умови залиття. Окрім того, звертає увагу, що відповідно до долученого скаржником проекту "Жилой дом в комплексе с обьектами социальной инфраструктуры согласно с нормативами по ул. Паторжинского, 14 в Старокиевском районе г. Києва" стадія "РД", головним архітектором проекту і особою, яка згідно відповідальність за прийняті проектні рішення є ОСОБА_10 . ОСОБА_7 виступав як начальник військової частини, на земельній ділянці якої здійснювалось будівництво житлового будинку.
 
            Доводи апеляційної скарги в частині, що належним відповідачем має бути ТОВ "Житло-Сервіс" також вважає безпідставними, оскільки винною у залитті є відповідач.
 
            Щодо висновків №32/10-2018 від 1 липня 2019 року та №19-28СЕ від 26 вересня 2019 року зазначає, що вони не відповідають предмету доказування у справі.
 
            Так, у висновку №32/10-2018  експерт надав відповіді на питання шляхом зіставлення площ квартир у період з 04 листопада 2003 року по 19 березня 2013 року, тоді як позовні вимоги охоплюють інший період; експертом застосовані недіючі державні будівельні норми (ДБН В.2.2-15-05 "Житлові будинки" та на СНиП 2.08.1 "Жилые здания". Експертом проведено дослідження технічного приміщення №28 в робочій документації: 963-АР "Жилой дом в комплексе с обьектами социальной инфраструктуры согласно с нормативами по ул. Паторжинского, 14 в Старокиевском  районе г.Києва" стадия "РД", яка виготовлена на підставі ДБН А.2.2-3-97 "Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва", а не на підставі будівельних норм, що застосовані експертом; висновок складений 01 липня 2019 року та не включає період, за який позивач просить суд відшкодувати шкоду; висновок поданий з порушенням строків.
 
            У висновку №19-28 СЕ вказано, що він складений станом на 30 серпня 2019 pоку, тобто висновок не включає період затоплення, який є предметом позову; експертом застосовані недіючі державні будівельні норми (ДБН В.2.2-15-05 "Житлові будинки" та на СНиП "Жилые здания"; питання не стосуються предмету спору; експертом порушені вимоги щодо відводу (частина 7 статті 106 ЦПК України); вказані причини залиття квартири ті, що вказані у висновку №14734; висновок складений без доступу експерта до об`єкту дослідження, в тому числі до квартири позивача.
 
            Щодо доводів про те, що висновок №178 від 18 березня 2019 року, виконаний судовим експертом Ярмоленко М.Г., не є судовим висновком, оскільки експерт не має права здійснювати розрахунку вартості матеріальних збитків, вказує, що згідно із Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах судові експерти, можуть здійснювати будівельно-технічну судову при наявності кваліфікації 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості. будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів". Окрім того, згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, зокрема визначення  технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних і переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо.
 
            Вважає неправильними доводи апеляційної скарги, що судові рішення у справах про відшкодування шкоди, спричиненої іншому власнику, не можуть бути використані для цілей цієї справи.
 
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Посилається на безпідставність доводів апеляційної скарги, захоплення відповідачем місць загального користування, встановлення обставин вчинення відповідачем дій, наслідком яких є спричинення шкоди.
 
            В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_1 - адвокати Панич О.В., Андрушко І.П.  доводи апеляційної скарги підтримали із викладених в ній підстав.
 
            Позивач ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_11 , а також представник третьої особи ОСОБА_4 - адвокат Король М.І. проти доводів апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на скаргу.
 
            Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
 
            Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання. 
 
 Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Установлено, що 25 травня 2016 року, 12 грудня 2016 року, 03 січня 2017 року ТОВ "Житло-Сервіс" складено акти про залиття, які мали місце 23 травня 2016 року, 09 грудня 2016 року, 02 січня 2017 року, квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 . 
 
Згідно із цими актами причину залиття встановити не вдалося у зв`язку із ненаданням доступу до квартири АДРЕСА_2 , що квартира не містить інженерних мереж, які могли б стати причиною залиття.
 
Актами від 12 червня 2017 року, 18 грудня 2017 року, 26 липня 2018 року проведено фіксацію пошкоджень квартири АДРЕСА_4 та зазначено такі ж підстави неможливості встановити причини залиття та вказано на відповідне застереження щодо відсутності інженерних мереж.
 
 06 вересня 2017 року складено акт про проведення обстеження частини даху над спальною кімнатою квартири АДРЕСА_2 , в ході чого установлено невідповідність проекту покриття частини даху, у зв`язку з чим рекомендовано власнику квартири АДРЕСА_9 провести роботи по гідроізоляції та водовідведенню. 
 
Згідно заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2014 року у справі №2-10146/2011 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_12 , третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири встановлено, що затоплення квартири ОСОБА_4 сталося внаслідок порушення з боку відповідача ОСОБА_1 гідроізоляції покрівлі та зобов`язано останню власними силами та за власні кошти відновити первісний стан даху і покрівлі будинку АДРЕСА_14 , очистивши весь дах від забудови – паркану, альтанки та інших приміщень, в тому числі клумб, газонів, сміття та іншого забруднення, і здійснити належну гідроізоляцію покрівлі.
 
Згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 27 березня 2018 року у справі №761/12608/15-ц встановлено, що ОСОБА_1 без будь-яких дозволів і погоджень, на даху в будинку АДРЕСА_14 побудувала підсобні приміщення, альтанку, камін, облаштовано по периметру клумби і газони, які огороджено високим 3-х метровим цегляним парканом. Під час даного будівництва було порушено гідроізоляцію даху, що призвело до систематичного, триваючого протягом останніх 3-х років залиття квартири АДРЕСА_25 . Внаслідок тривалого залиття квартири АДРЕСА_25 проживання в останній стало неможливим і квартира потребує капітального ремонту. Із отриманих від ТОВ "Житло-Сервіс" відповідей вбачається, що дозволів, необхідних на проведення перепланування даху будинку відповідачем у встановленому порядку отримано не було.
 
Згідно даних Висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 грудня 2018 року №14734, проведеного на замовлення ОСОБА_13 судовим експертом Вець В.В. установлено:
Залиття квартири виникло в результаті протікання води з вище розташованого простору, а саме квартири АДРЕСА_2 , до якої вода потрапляє з даху будинку в результаті руйнації кахельного покриття, руйнації захисного шару парапету, недостатнього водовідведення води з покрівлі будинку над даною квартирою. 
У зв`язку із відсутністю розробленої методики щодо визначення дати виникнення пошкоджень в елементах оздоблення, а також дати проведення ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , визначити дату виникнення пошкоджень від дії води, або пошкоджень від інших дій не представляється за можливе.
Відповідно до наданих документів залиття в квартирі АДРЕСА_4 розпочалися з 2014 року.
Вартість відновлювально-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення недоліків, які виникли при пошкодженні неодноразовим залиттям квартири станом на час складання висновку становить 1 199 996,40 грн.
(том 1 а.с.71).
 
Згідно Висновку судового експертно-будівельного дослідження №178 від 18 березня 2019 року, проведеного Науково-технічним центром "Будівельна експертиза" (судовий експерт Ярмоленко М.Г.) на замовлення ОСОБА_3 , установлено:
Частина даху багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_14 не відповідає проекту. Недоліки вказані в п.1 даного висновку.
За результатами експертного дослідження та судами, що відбулись за позовом власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 до власника квартири АДРЕСА_3 над квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 було здійснено власником квартири 
АДРЕСА_23 стало потрапляння води з даху багатоквартирного житлового будинку через квартиру АДРЕСА_2 внаслідок порушення власником квартири 
АДРЕСА_9 затоплення квартири АДРЕСА_4 через квартиру АДРЕСА_25 .
Затоплення квартири носить довго триваючий і постійний характер.
Виявлені окремі культури грибків є небезпечними для проживання; причиною ураження квартири цвіллю є постійне довго триваюче підтоплення, що призвело до збільшення вологості конструкцій повітря в приміщеннях квартири, внаслідок чого були створені комфортні умови для розвитку грибків і плісняви.
Вартість комплексу робіт з антисептичної обробки приміщень квартири АДРЕСА_4 становить 192872,16 грн., у тому числі ПДВ 32145,16 грн.
Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_1 становить 1403925,52 грн., у тому числі ПДВ 233987,59 грн.
(том 1 а.с. 111) 
 
Згідно даних Висновку експерта №32/10-2018 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 01 липня 2019 року, складеного судовим експертом Галієвою О.М. на замовлення ОСОБА_1 установлено:
Влаштування квартири АДРЕСА_25 в осіх Б1-Г/16-20, яка частково розташована над терасою квартири АДРЕСА_3 ", розробником якого є в/ч НОМЕР_1 не передбачено.
Зміни в проекті "Житловий будинок в комплексі з об`єктами інфраструктури з гідно з нормативами по АДРЕСА_14 ", розробником якого є в/ч НОМЕР_1 з перепланування, утеплення та забезпечення приміщень технічного поверху №28, в яких безпосередньо влаштовані приміщення квартири АДРЕСА_2 необхідними інженерними комунікаціями та нормативними метрологічними умовами, а також перенесення входу до приміщення венткамери №26 відсутні.
Влаштування квартири АДРЕСА_26 не відповідає вимогам нормативних документів в галузі будівництва, що висуваються до житлових приміщень, а саме:
-       мінімальна висота житлових приміщень квартири АДРЕСА_2 , яка становить 2,25 м, не відповідає п.1.1* СниП 2.08.01-89* "Жилые здания", чинним на момент зведення будинку (до 01.01.2006 p.), згідно з яким висота житлових приміщень повинна бути не менше 2,5 м.;
-       влаштування приміщення вбиральні площею 15,9 кв.м, розташованої безпосередньо над кухнями нижче розташованих квартир не відповідає п.2.6 СниП 2.08.01-89* "Жилые здания", вимогами якого розміщення вбиральні та ванни (або душових) безпосередньо над житловими кімнатами та кухнями не допускається;
-       відсутність системи опалення, яка повинна забезпечувати розрахункові показники повітря в житлових кімнатах, а саме - не менше 18(20) С не відповідає п. 3.2* та обов`язковому додатку 4 СниП 2.08.01-89* "Жилые здания";
-       відсутність утеплення суміщеної покрівлі, як це передбачається проектом над іншими житловими приміщеннями цього будинку, не забезпечує розрахункові показники повітря в житлових кімнатах, у відповідності до п. 3.2* та обов`язкового додатку 4 СниП 2,08.01-89* "Жилые здания", що призводить до зміни розрахункового температурно- вологісного режиму та, як наслідок, до утворення конденсату на внутрішніх поверхнях огороджувальних конструкцій житлових приміщень квартири АДРЕСА_2 , що спричиняє погіршення технічного стану цих конструкцій.
Перепланування (зміна функціонального призначення/переведення) технічного приміщення №28 на 11 поверсі житловому будинку АДРЕСА_27 (житлове приміщення) спричинило частковий демонтаж/зміну трасування системи внутрішнього водостоку, що призвело до унеможливлення проведення планових та позапланових оглядів системи внутрішнього водостоку в складі технічного обслуговування будинку у відповідності до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держкому з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 та зареєстрованого МЮ 25.08.2005 р. за №927/11207 через відсутність доступу до загально будинкової мережі.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №19-28СЕ від 26 вересня 2019 року, проведеної Науково-виробничим підприємством ""Спектр" (судовий експерт Вець В.В.) на замовлення ОСОБА_1 , встановлено, що (питання/відповідь):
1.    Чи відповідає частина даху багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_14 над квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_25 ? Якщо ні, то в чому невідповідність?
Роботи з відновлення первісного стану даху було здійснено підрядником з дотриманням вимог проектної документації на зазначений будинок та діючих будівельних норм.
2.    Чи відповідає технічний поверх над квартирою АДРЕСА_1 проектній документації ? Якщо ні, то в чому невідповідність?
Технічний поверх над квартирою АДРЕСА_1 наразі не відповідає робочому проекту на вказаний будинок.
3.    Які дії, визначені чинним законодавством, необхідно здійснити задля переобладнання приміщень технічного поверху під жиле приміщення, а також обладнання (розміщення) в такому житловому приміщенні мереж теплопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання?
Державні будівельні норми унеможливлюють використання технічних поверхів під житлові приміщення та проведення реконструкції таких приміщень під такі цілі.
4.    До яких наслідків може призвести чи призвело переведення (перепланування) квартири АДРЕСА_25 з нежилого в жиле приміщення та її розміщення в технічному поверсі вказаного будинку, а також обладнання розміщення в такому житловому приміщенні мереж теплопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання?
Виходячи з наданих документів для проведення експертизи, можна дійти висновку що вказані втручання в загальнобудинкові системи опалення, вентиляції, водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_2 можуть спричинити їх псування та як наслідок - залиття квартир 
АДРЕСА_28 .    Які можливі причини затоплення 10-го та 11-го поверхів у будинку АДРЕСА_14 ?
Причинами залиття квартири АДРЕСА_4 може бути потрапляння води з просторів, які знаходяться вище вказаної квартири, а саме АДРЕСА_2 ), покрівлі на рівні 11 та 12 поверхів. Крім того, ще однією причиною може бути те, що в технічному поверсі (квартира АДРЕСА_29 ), які заповнені метопластиковими віконними блоками. За візуальним обстеженням 30.08.2019р. встановлено, що при проведенні вказаних робіт (встановлення метало пластикових вікон), частково пошкоджено покрівельні матеріали даху на рівні 11 поверху, що знаходиться безпосередню над квартирою АДРЕСА_4 .
 
Відхиляючи висновки, виконані на замовлення відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що вони не містять однозначної відповіді на питання щодо причин залиття квартири позивача, а також містять припущення про можливе потрапляння води, за умови псування систем опалення та водовідведення у квартирі АДРЕСА_2 . Суд також вказав, що залиття квартири позивача зафіксовані актами в період з 25 травня 2016 року по 26 липня 2018 року, тоді як висновок №19-28СЕ підготовлений на підставі наданих експерту документів та за результатами візуального обстеження покрівлі другої секції житлового будинку по АДРЕСА_14 30 серпня 2019 року, ураховуючи, що в листопаді 2018 року відповідачем виконано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року у справі №2-10146/2011 в частині відновлення первісного стану даху і покрівлі будинку, на підтвердження чого надано акт від 29 листопада 2018 року, складений ОСОБА_1 , ТОВ "БК "КРОМЛЕХ" та ТОВ "Житло-Сервіс".
 
Заперечення відповідача щодо відсутності в актах про залиття інформації про причини залиття, суд відхилив, вказавши, що в актах зафіксовано сам факт залиття квартири АДРЕСА_4 , а причина і механізм відображені у висновку №178.
 
Відхиляючи заяву про застосування строків позовної давності, суд вказав, що позивач довідалась про особу, яка здійснила залиття належної їй квартири лише з висновку №14734 від 28 грудня 2018 року, а відповідач протилежного не довів.
 
Визначаючи суми, які підлягають стягненню, суд першої інстанції виходив з того, що такі визначені висновком №178, при цьому, ураховуючи, що на момент судового розгляду ремонтні роботи в квартирі позивача не проведені, а також не надано доказів укладення договору на виконання ремонтних робіт з особою, яка є платником ПДВ, підстави для сум ПДВ в розмірі 32145,36 грн. та 233987,59 грн. відсутні. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення 1 169 937,93 грн. вартості ремонтно-відновлювальних робіт, 160726,80 грн. вартості комплексу робіт з антисептичної обробки.
 
Також судом встановлено, що позивачем укладено договір про надання комплексу послуг щодо перевезення вантажу від 03 серпня 2018 року та договір оренди складського приміщення від 26 липня 2018 року, на виконання яких сплачено 38845 грн. за навантажувально-розвантажувальні роботи та 41580 грн. за оренду складського приміщення. Оскільки такі витрати понесені у зв`язку із залиттям квартири, то суд уважав, що стягненню підлягає заявлені вимоги щодо 41580 грн.
 
З урахуванням часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про пропорційне стягнення витрат на оплату судового збору 7637,27 грн., а також про повну компенсацію витрат на проведення експертиз в сумах 6200 грн. та 17000 грн.
 
Окрім того, суд дійшов висновку про спричинення позивачу моральної шкоди, яка судом оцінена в розмірі 10000 грн.
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.
 
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

            У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
 
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.
 
При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

            Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
 
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
 
Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).
 
За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
 
Цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
 
Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.
 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача в заподіянні шкоди колегія суддів відхиляє, оскільки в процесі розгляду справи презумпція вини не спростована, належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що збитки завдано не з його вини, відповідачем не надано.
 
Колегія суддів  вказує, що судом першої інстанції правильно відхилено та не взято до уваги Висновок експерта №32/10-2018 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 01 липня 2019 року, складений судовим експертом Галієвою О.М.; Висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 грудня 2018 року №14734 на замовлення ОСОБА_13 судовим експертом Вець В.В.; Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №19-28СЕ від 26 вересня 2019 року, проведеної Науково-виробничим підприємством ""Спектр" (судовий експерт Вець В.В.) на замовлення ОСОБА_1 , оскільки ці висновки не відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності з огляду на таке.
 
Статтею 106 ЦПК України унормовано проведення експертизи на замовлення учасників справи, а саме:
1. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
2. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
3. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.
4. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта.
5. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
6. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
7. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.
 
 Висновок експерта №32/10-2018 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 01 липня 2019 року, складений судовим експертом Галієвою О.М. на замовлення ОСОБА_1 не містить посилань на те, що такий підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Окрім того, дані цього висновку не підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між переплануванням квартири і затопленням, огляд приміщень не проводився, а досліджено виконано  на підставі ряду документів, наданих заявником.
 
Висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 грудня 2018 року №14734, проведеного на замовлення позивача ОСОБА_13 судовим експертом Вець В.В. не містить посилань на те, що такий підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
 
Окрім того, в подальшому 26 вересня 2019 року цим же експертом ОСОБА_6 підготовлено  Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №19-28СЕ, проведеної Науково-виробничим підприємством ""Спектр" на замовлення відповідача  ОСОБА_1 .
 
Аналіз вказаних висновків експерта свідчить про те, що відповіді на поставлені питання ґрунтуються на вірогідності та припущеннях, відсутні однозначні висновки, які б підтверджували наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
 
При цьому, висновки цих досліджень суперечать один одному, зокрема, у Висновку експерта №14734 від 28 грудня 2018 pоку експертом визначено, що  залиття квартири АДРЕСА_4 виникло в результаті протікання води з вище розташованого простору, а саме з квартири АДРЕСА_2 , до якої вода попадає з даху будинку в результаті руйнації кахельного покриття, руйнації захисного шару парапету, недостатнього водовідведення води з покрівлі будинку над квартирою. Натомість згідно із висновком №19-28СЕ від 26 вересня 2019 року експертом зроблено висновок про те, що визначені втручання в загальнобудинкові системи опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення в квартирі АДРЕСА_13 може бути потрапляння води з просторів, які знаходяться вище вказаної квартири, а саме АДРЕСА_2 ), покрівлі на рівні 11 та 12 поверхів.
 
Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
 
При перевірці й оцінці експертного висновку суд з`ясовує достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що зазначені вище висновки не можуть братися до уваги, оскільки не відповідають критеріям, за наявності яких дані висновку експерта мають доказове значення.
 
Натомість колегія суддів уважає правильним врахування судом першої інстанції як належного, допустимого та достовірного доказу Висновку судового експертно-будівельного дослідження №178 від 18 березня 2019 року, проведеного Науково-технічним центром "Будівельна експертиза" (судовий експерт Ярмоленко М.Г.).
 
З даних висновку убачається, що проведено саме судове дослідження та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
 
Доводи скаржника в тій частині, що при складанні цього висновку жодного експертно-будівельного дослідження не відбувалося, відхиляються колегією суддів, оскільки спростовуються даними самого висновку, із якого убачається, поряд із дослідженням письмових матеріалів,  проведення огляду об`єктів будівельно-технічного дослідження із зазначенням дати огляду (27 лютого 2019 року) та отриманих результатів з фотофіксацією.
 
Доводи скаржника в тій частині, що відповідно до реєстру атестованих судових експертів, судовий експерт Ярмоленко М.Г. не атестований для здійснення таких досліджень, є помилковими та відхиляються колегією суддів, оскільки ОСОБА_8   має кваліфікацію судового експерта із спеціальності 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості. будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів" ( свідоцтво №991 від 09.06.2006 року).
 
Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 №1950/5) будівельно-технічна експертиза є одним із видів експертизи.
 
Згідно Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5  (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) визначено такі завдання будівельно-технічної експертизи:
визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
       визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
       визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
       визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
       визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;
       визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;
       визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;
       визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
 
       Отже проведення будівельно-технічної експертизи відповідає кваліфікації судового експерта із спеціальності 10.6 "Дослідження об`єктів нерухомості. будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів".
 
Окрім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що не віднесено до компетенції експерта ОСОБА_8 виявлення культури грибів та визначення вартості комплексу робіт з антисептичної обробки, оскільки гриби виявлено внаслідок дослідження, проведеного з 23 липня 2018 року по 12 вересня 2018 року ТОВ "Центральна біохімічна лабораторія" (сертифікат протоколу №120918-М), а визначення вартості робіт, пов`язаних із усуненням виявленого (антисептична обробка)  віднесено до завдань будівельно-технічної експертизи. 
 
Таким чином, судом першої інстанції вірно установлено, що факт залиття квартири позивача зафіксовано відповідними актами, причини залиття та розмір збитків визначено на підставі Висновку судового експертно-будівельного дослідження №178 від 18 березня 2019 року, проведеного Науково-технічним центром "Будівельна експертиза" (судовий експерт Ярмоленко М.Г.)., який відповідачем не спростовано.
 
Заперечення скаржника щодо визначеного розміру матеріальних збитків, пов`язаних з усуненням наслідків залиття, відхиляються колегією суддів, оскільки належними та допустимими доказами ця обставина не спростовується. Натомість висновки дослідження є логічними та обґрунтованими, повністю узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи, відповіді є повними та достатніми. 
 
Окрім того, суд першої інстанції, визначаючи вартість ремонтно-відновлювальних робіт та вартість комплексу робіт з антисептичної обробки приміщень квартири, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,  дійшов вірного висновку  про стягнення цих сум за вирахуванням ПДВ, отже доводи скаржника в цій частині є безпідставними.
 
Доводи апеляційної скарги в частині застосування позовної давності відхиляються колегією суддів, оскільки вимоги пред`явлено за період з 2016 по 2018 роки, протягом якого відбулось залиття квартири позивача.
 
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що приміщення, яке зазначається в позовній заяві як квартира АДРЕСА_2 , є технічним приміщенням №28. відхиляються колегією суддів, оскільки згідно даних технічного паспорту цей об`єкт є квартирою.
 
Твердження скаржника, що згідно із мотивувальною частиною рішення суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відхиляється колегіє суддів, оскільки ця теза має ознаки описки та спростовується подальшими висновками суду, які відповідають  встановленим обставинам справи. 
 
Аргументи скаржника щодо врахування даних показів допитаного в якості свідка ОСОБА_7 колегія відхиляє, оскільки покази свідка ґрунтуються на припущеннях, при цьому апеляційна скарга не містить доводів із обґрунтуванням того, які дані показів цього свідка підтверджують наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. 
 
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідачем у цій справі має бути ТОВ "Житло-Сервіс" відхиляються колегією суддів, оскільки дослідженими доказами установлено вину відповідача у завданні збитків позивачу внаслідок залиття квартири. 
 
Окрім того, судом першої інстанції правильно враховано обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №2-10146/2011 та у справі №761/12608/15-ц, оскільки такі обставини мають значення для вирішення цієї справи та не спростовуються особою, яка не брала участі, в якій такі обставини були встановлені.
 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних і допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
 
Доводами апеляційної скарги такий висновок суду не спростовується.
 
В частині вирішення вимог щодо відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
 
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
 Моральна шкода  — втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
 
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд правильно взяв до уваги ті обставини, що залиття квартири позивача призвело до пошкодження належного їй майна, що зумовило моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, з огляду на незручності проживання в пошкодженій квартирі, потребу здійснення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири, унаслідок чого людина відчувала емоційну напругу, нервозність, переживання, а також тривалість таких страждань.
 
Твердження скаржника щодо відсутності доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди відхиляються колегією суддів, оскільки установленим є факт залиття квартири позивача, пошкодження належного позивачу майна, що об`єктивно зумовлює певні моральні страждання, пов`язані із відновленням порушеного звичайного способу життя.
 
Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував  тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності і справедливості.
 
Колегія суддів уважає, що визначена судом сума на відшкодування втрат немайнового характеру відповідає вказаним вище критеріям, доказів про те, що шкоди завдано не з його вини, відповідачем не надано.
 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що договір про надання комплексу послуг щодо перевезення вантажу від 03 серпня 2018 року та договір оренди складського приміщення від 26 липня 2018 року стосувалися саме майна, яке знаходилося в квартирі АДРЕСА_1 . Отже вимоги в цій частині є недоведеними та відсутні підстави для стягнення 41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів.
 
 Окрім того, оскільки судом не взято до уваги Висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 грудня 2018 року №14734, витрати на оплату цього висновку в розмірі 6200 грн. не підлягають стягненню з відповідача.
 
Згідно статей 141, 382 ЦПК України колегія суддів здійснює новий розподіл судових витрат у зв`язку із скасуванням рішення суду в частині позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню 7364,63 грн.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 41580 грн. вартості послуг з перевезення та зберігання меблів та в частині стягнення 6200 грн. витрат на оплату складення висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 грудня 2018 року №14734 скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року в частині розподілу судового збору змінити,  стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7364,63 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 13 жовтня 2020 року. 

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

                                                                                  В.В. Соколова