ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Костенко Г.В.
27 жовтня 2020 р. 	Справа № 440/924/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020  року по справі за адміністративним позовом   Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих до   виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів» про визнання протиправним та скасування розпорядження, -
встановила:
20.02.2020 року позивач Кременчуцьке учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих (далі - Кременчуцьке УВП УТОС, Підприємство) звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 428-Р від 15.11.2019 року;
-   призупинити дію розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 428-Р від 15.11.2019 року на час розгляду справи.
Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він має у постійному користуванні земельну ділянку площею 1.841 кв.м., але відповідач незаконним розпорядженням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 428-Р від 15.11.2019 року «Про створення та затвердження персонального складу робочої групи з питань визначення можливості прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Кременчука будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів Українське товариство сліпих» по вул. Майора Борищака, 25 та умов його передачі намагається позбавити його права постійного користування земельною ділянкою площею 1.841 кв.м. кадастровий номер 5310436500:08:003:1066, розташованої по вул. Майора Борищака, 25. 
У відзиві на адміністративний позов відповідач, не погоджуючись з вимогами Кременчуцького УВП УТОС, вказував, що оскаржуване розпорядження прийняте міським головою м. Кременчука, а не виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області. Таким чином, належним відповідачем по справі має бути міський голова м. Кременчука Маленький В.О. , а не виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, оскільки останній не приймав спірного розпорядження з підстав відсутності таких повноважень.  
Крім того, відповідач зазначив, що твердження позивача про те, що спірне розпорядження було прийнято з метою позбавлення права власності та права постійного користування земельною ділянкою площею 1.841 кв.м. кадастровий номер 5310436500:08:003:1066, розташованої по вул. Майора Борищака, 25 є ніщо інше як перебільшення, оскільки гуртожиток не може бути примусово відчужений, як і право постійного користування земельною ділянкою, на що є передбачені у законодавстві підстави та порядок. Таке відчуження відбувається у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Оскаржуване розпорядження не створює жодних правових наслідків для позивача, тому не може порушувати його права чи інтереси.
Третя особа надала письмові пояснення, в яких зазначено, що станом на сьогодні Кременчуцьке УВП УТОС не має ніяких укладених договорів з виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області на передачу якого-небудь майна, позивач в особі директора ОСОБА_2 є користувачем майна на умовах оперативного відання (а.с.88-89).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 року (рішення ухвалено в порядку письмового провадження) у задоволенні вимог адміністративного позову Кременчуцького УВП УТОС відмовлено.
Висновок суду вмотивований тим, що виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення, а міський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження. Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 15.11.2019 року № 428-Р «Про створення та затвердження персонального складу робочої групи з питання визначення можливості прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих" (УТОС) по вул. Майора Борищака, 25 та умов його передачі», яке видане міським головою м. Кременчука. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Позивачем пред`явлено позов не до тієї особи, оскільки відповідачем у справі має бути міський голова м. Кременчука, а не Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному ним у заяві по суті в суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.
За приписами   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом установлено, що з метою реалізації права осіб з інвалідністю - членів Кременчуцького учбово-виробничого підприємства /УВП/ Українського товариства сліпих /УТОС/, що проживають у гуртожитку по вул. Майора Борищака, 25, на окреме житло в разі передачі будівлі гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука, керуючись   ст. 42 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»   (далі - Закон № 280/97-ВР)   міським головою міста Кременчука   В. Малецьким видано розпорядження від 15.11.2019 року № 428-Р «Про створення та затвердження персонального складу робочої групи з питання визначення можливості прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих» (УТОС) по вул. Майора Борищака, 25 та умов його передачі» (а.с.56), яким визначено:
Створити та затвердити персональний склад робочої групи з питання визначення можливості прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих» (УТОС) по вул. Майора Борищака, 25 та умов його передачі згідно з додатком /пункт 1/.
У разі вирішення питання передачі будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих» (УТОС) до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука, одночасно врегулювати питання припинення Кременчуцькому учбово-виробничому підприємству /УВП/ Українського товариства сліпих /УТОС/ права постійного користування земельною ділянкою площею 1.841 кв.м. (кадастровий номер 5310436500:08:003:1066) по вул. Майора Борищака, 25 за його зверненням відповідно до   статті 142 Земельного кодексу України   /пункт2/.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Закон № 280/97-ВР   відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до положень ч. 1   ст. 5 Закону № 280/97-ВР   система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 280/97-ВР).
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність.
Пунктом 20 частини четвертої   статті 42 Закону № 280/97-ВР обумовлено, що сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Відповідно до положень частин 1, 6, 8   статті 59 Закону № 280/97-ВР   рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення, а міський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження.
Таким чином, колегія суддів вважає, що належним відповідачем у даній справі є саме міський голова м. Кременчука, який видав спірне розпорядження № 428-Р від 15.11.2019 року «Про створення та затвердження персонального складу робочої групи з питання визначення можливості прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука будівлі гуртожитку від Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів» Українське товариство сліпих» (УТОС) по вул. Майора Борищака, 25 та умов його передачі».
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що за приписами ст. 48 КАС України («Заміна неналежної сторони») якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 3 ст. 48). Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48). Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 48). Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч. 7 ст. 48).
Наведене дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області не є належним відповідачем у даній справі, а у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо залучення міського голову м. Кременчука до участі у справі у якості співвідповідача.
Колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги, оскільки позовні вимоги Кременчуцького УВП УТОС заявлені не до тієї особи, яка повинна відповідати за цим позовом.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року без змін.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
Постанова складена і підписана 27 жовтня 2020 року.