УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

11 грудня 2020 року 
Київ
справа № 240/7763/20
адміністративне провадження № К/9901/33911/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року (суддя Лавренчук О.В.)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року (колегія у складі суддів Смілянця Е.С., Білої Л.М., Капустинського М.М.)
у справі № 240/7763/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, 
третя особа: Коростенсько-Лугинський об`єднаний військовий комісаріат, 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене п. 18 протоколу від 10.04.2020 № 59, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю строкової служби відповідно до п. 6 ст. 16, п. 2 ст. 16-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами та доповненнями), пп. 3 п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (із змінами та доповненнями) (далі – Порядок № 975).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020, у задоволенні позову відмовлено. 
07.12.2020 позивач подав касаційну скаргу, що 10.12.2020 надійшла до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд першої інстанції дослідив висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 24.02.2014 № 469 та не врахував відсутність у справі будь-яких фактичних даних про отримання ним поранення, контузії, пов`язаних з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або наслідком дій, вчинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Вважає, що має право на отримання грошової допомоги відповідно до Порядку № 975 з дати, зазначеної у довідці медико-соціальної експертної комісії (13.03.2014) 
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив жодної з передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав, на яких подається касаційна скарга, та обґрунтувань, визначених п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.
Суд роз`яснює, що підставами касаційного оскарження судових рішень у цій справі з огляду на ч. 4 ст. 328 КАС України, може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Крім того, касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження; однак ОСОБА_1 не зазначає жодної з обставин, передбачених пп. «а» - «г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, яка б давала підставу для перегляду у касаційному порядку судових рішень, ухвалених у справі незначної складності. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. 
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
З огляду на ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням ОСОБА_1 десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Керуючись ст. 328, 329-330, 332 КАС України, Суд,– 

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі № 240/7763/20 залишити без руху.
2.          Надати  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3.          Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
4.          Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений Судом, касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб