У Х В А Л А
03 грудня 2020 року
м. Київ
Справа № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20)
Провадження № 11-349заі20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
розглянула клопотання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (далі - Центр) про розгляд у судовому засіданні за участю сторін апеляційної скарги Центру на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) за позовом ОСОБА_1 до Центру та Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області (далі - Управління) про визнання бездіяльності протиправною й зобов`язання вчинити певні дії та
ВСТАНОВИЛА:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Центру та Управління, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити йому вказану допомогу з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в порядку статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшло подання судді Полтавського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом цієї типової справи як зразкової.
Рішенням від 29 вересня 2020 року, ухваленим за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду позов задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність Центру щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язав Центрнарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В іншій частині суд відмовив у задоволенні позову.
23 жовтня 2020 року Центр подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 02 листопада 2020 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центру на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, а ухвалою від 24 листопада 2020 року призначила справу до апеляційного розгляду на 09 грудня 2020 року в порядку письмового провадження. 
30 листопада 2020року Центр подав до Великої Палати Верховного Суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки в цій справі рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа підлягає призначенню до апеляційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. 
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Велика Палата Верховного Суду створила учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
З огляду на обставини справи, зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників сторін для надання пояснень, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись статтями 311, 321 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про розгляд у судовому засіданні за участі сторін апеляційної скарги Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської про визнання бездіяльності протиправною й зобов`язання вчинити певні дії.
2. Надіслати учасникам справи № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) копію цієї ухвали до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков 
Судді:                             Н. О. Антонюк                                                        В. С. Князєв
                                               Т. О. Анцупова                                                       Л. М. Лобойко
                                               С. В. Бакуліна                                                         О. Б. Прокопенко
                                               В. В. Британчук                                                     В. В. Пророк
                                               Ю. Л. Власов                                                           Л. І. Рогач
                                               М. І. Гриців                                                              О. М. Ситнік
                                               Д. А. Гудима                                                                        В. М. Сімоненко
                                               В. І. Данішевська                                                  О. С. Ткачук
                                               Ж. М. Єленіна                                                         В. Ю. Уркевич
                                               О. Р. Кібенко                                                                       О. Г. Яновська