ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р. 	Справа № 520/10335/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/10335/19
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління ДПС у Київській області                     
про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення, визнання протиправним та скасування запису про податкову заставу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Київській області (надалі по тексту відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 05 лютого 2019 року №105471-56;
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу;
- визнати протиправним та скасувати запис про податкову заставу № 17290051 від 06.02.2019 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення, визнання протиправним та скасування запису про податкову заставу  задоволено.
Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 05 лютого 2019 року №105471-56.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу.
Визнано протиправним та скасовано запис про податкову заставу № 17290051 від 06.02.2019 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Київській області (вул. Народного Ополчення, буд. 5а, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ 43141377) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм  матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати  рішення  Харківського окружного адміністративного суду  від 09.12.2019 року та прийняти нове рішення, яким  відмовити у  задоволенні  позову.
Колегія суддів, заслухавши доповідь  обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2019 відповідачем складено податкову вимогу №105471-56, в якій зазначено, що станом на 15.05.2018 сума податкового боргу платника податків – позивача становить 361974,86 грн.
05.02.2019 заступником начальника ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення № 546 від 05.02.2019 про опис майна позивача у податкову заставу.
06.02.2019 реєстратором Складаним М.І. Головного управління ДФС у Київській області внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про податкову заставу іншого рухомого майна, майна на яке платник набуде право власності у майбутньому.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, запису  про податкову заставу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Київській області від 05 лютого 2019 року №105471-56, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
Відповідно до п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Згідно з абз. 1-2 п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу з земельного податку, який виник на підставі податкових повідомлень рішень № 2118-0000 від 07.08.2017 у розмірі 133,73 грн, №167202-1304 у розмірі 91559,34 грн; №167205-1304 у розмірі 131204,66 грн, №167195-1304 у розмірі 139077,13 грн позивачу  виставлено та направлено  вимогу  від 05.02.2019 року №105471-56 на суму 361974,86 грн.  
З облікової картки позивача слідує, що станом на 30.09.2017 у позивача рахувалася переплата по земельному податку у розмірі 6727,35 грн.
06.10.2017 податковим органом включено до облікової картки позивача суму податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № 2117-0000 від 07.08.2017 з земельного податку у розмірі 689,6 грн, у зв`язку з чим розмір переплати позивача склав 6037,75 грн.
Також 06.10.2017 податковим органом включено до облікової картки позивача суму податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № 2118-0000 від 07.08.2017 з земельного податку у розмірі 6171,48 грн з терміном сплати до 06.10.2017, у зв`язку з чим станом на 07.10.2017 у позивача утворилася недоїмка у розмірі 133,73 грн.
16.11.2017 Головним управлінням ДФС у Київській області винесені податкові повідомлення-рішення, яким позивачу визначені суми податкового зобов`язання з земельного податку, а саме :
- за 2015 рік № 167202-1304 у розмірі 91559,34 грн;
- за 2016 рік № 167205-1304 у розмірі 131204,66 грн;
- за 2017 рік № 167195-1304 у розмірі 139077,13 грн.
Зазначені податкові повідомлення-рішення від 16.11.2017 були надіслані позивачу та отримані ним 19.12.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями від 16.11.2017 № 167202-1304, № 167205-1304, № 167195-1304, оскаржив їх у судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 по справі № 820/4046/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення 5А, код ЄДРПОУ 39393260) від 16.11.2017 року № 167202-1304, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 91599,34 грн. за 2015 рік; № 167205-1304, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 131204,66 грн. за 2016 рік; № 167195-1304, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 139077,13 грн. за 2017 рік.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 по справі № 820/4046/18 повернуто скаржнику.
Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 по справі № 820/4046/18 набрало законної сили 06.11.2018.
Таким чином, станом на момент винесення спірної податкової вимоги (05.02.2019), у позивача була відсутня заборгованість з податку за землю на підставі податкових повідомлень-рішень від 16.11.2017 № 167202-1304, № 167205-1304, № 167195-1304.
Отже, з огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заборгованість на підставі податкових повідомлень-рішень від 16.11.2017 № 167202-1304, № 167205-1304, № 167195-1304 протиправно включена податковим органом до податкової вимоги від 05 лютого 2019 року №105471-56.
Щодо включення до податкової вимоги від 05 лютого 2019 року №105471-56 суми податкового зобов`язання з земельного податку у розмірі 133,73 грн, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до абз. 3 п. 59.1 ст. 59 ПК України податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Тобто, податкова вимога не надсилається у випадку, якщо сума боргу становить менше 1020 грн.
Отже, враховуючи, що податковий борг позивача станом на 05.02.2019 був меншим за 1020 грн., то формування та направлення відповідачем податкової вимоги від 05 лютого 2019 року №105471-56 є безпідставним.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкова вимога ГУ ДФС у Київській області від 05 лютого 2019 року №105471-56 є протиправною та підлягає скасуванню. 
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу, враховуючи висновки суду про наявність підстав для скасування спірної податкової вимоги, колегія суддів зазначає про таке.
З облікової картки позивача слідує, що податковим органом також виносилися податкові повідомлення-рішення: № 83485-5602-1008, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 145248,55 гривень за 2018 рік; № 83486-5602-1008, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 689,60 гривень за 2018 рік. Терміном сплати визначено 29.08.2018.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 по справі № 2040/6671/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (03680, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення 5А, код ЄДРПОУ 39393260) № 83485-5602-1008 від 27.04.2018 року, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 145248,55 гривень за 2018 рік; № 83486-5602-1008 від 27.04.2018 року, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 у сумі 689,60 гривень за 2018 рік.
З вказаним позовом позивач звернувся до суду 16.08.2018, а провадження у справі 2040/6671/18 було відкрито 20.08.2018.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 року по справі № 2040/6671/18 повернуто скаржнику.
Отже, станом на 05.02.2019 податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень № 83485-5602-1008 та № 83486-5602-1008 не існувало.
Таким чином, станом на момент винесення спірного рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу, сума податкового боргу позивача складала 133,73 грн, при цьому суд зазначає, що інші податкові зобов`язання, інформація про які міститься в обліковій картці платника податків-позивача були або скасовані в судовому порядку, або не набули статусу узгоджених податкових зобов`язань, отже не могли бути підставою для винесення спірного рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу. 
Відповідно до абз. 6 п. 89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, з урахуванням того, що станом на момент винесення спірного рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу борг позивача складав 133,73 грн, законних підстав для винесення такого рішення контролюючим органом не було.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу та наявність підстав для його скасування.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування запису про податкову заставу № 17290051 від 06.02.2019 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до п. 5 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 р. № 830 (далі за текстом – Порядок № 830) Державна реєстрація податкової застави, предметом якої є рухоме майно, проводиться податковим керуючим, яким складено акт опису.
Згідно з абз. 4 п. 24 Порядку № 830 відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу.
Отже, з урахуванням висновків суду про протиправність рішення ГУ ДФС у Київській області № 546 від 05.02.2019 про опис майна у податкову заставу та наявність підстав для його скасування, враховуючи вимоги абз. 6 п. 89.2 ст. 89 ПК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування запису про податкову заставу № 17290051 від 06.02.2019 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна підлягають задоволенню. 
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст.  242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом  відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на  підставі  повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.          
 Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення,   рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове  рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.   

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 по справі № 520/10335/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський