ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1622/19  Номер провадження 22-ц/814/1842/20	Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І. 
Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.
За участю секретаря Кальник А.М.
розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді Кривич Ж.О. від 03 липня 2020 року, дата виготовлення повного тексту рішення 08 липня 2020 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання протиправною діяльності щодо нарахування оплати за спожиту теплоенергію, зобов`язання здійснити перерахунок кількості теплоенергії, спожитої на опалення, та оплати за неї, повернення зайво сплачених коштів, зобов`язання визначити формулу розрахунку та здійснювати облік спожитої теплоенергії і нарахування плати за неї відповідно до діючого законодавства,
                                          В С Т А Н О В И Л А :  
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з суд з позовом в якому просив визнати протиправною діяльність відповідача щодо нарахування оплати за спожиту теплоенергію, зобов`язати здійснити перерахунок кількості теплоенергії, спожитої на опалення, та оплати за неї, повернути зайво сплачені кошти, зобов`язати визначити формулу розрахунку та здійснювати облік спожитої теплоенергії і нарахування плати за неї відповідно до діючого законодавства.
Вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 та споживає послуги з централізованого опалення, які надає відповідач. Після встановлення 23.01.2017 року в будинку приладу загальнобудинкового обліку теплової енергії, вважає, що нарахування відповідачем за послуги з централізованого опалення відбувається непропорційно розподілу теплової енергії між мешканцями житлового будинку та власниками нежитлових приміщень, внаслідок чого оплата за обігрів місць загального користування, підвалів будинку повністю покладено на фізичних осіб як власників квартир, чим завищено вартість опалення одного квадратного метру будинку.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 3 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано, що АТ «Полтаваобленерго» у період з 01.02.2017 року по 24.04.2019 року неправомірно розраховувало кількість спожитої позивачем теплової енергії на опалення квартири та нараховувало оплату за послуги централізованого опалення.
Зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» здійснити перерахунок за послуги з централізованого опалення, надані у зазначений період, та повернути ОСОБА_1 зайво сплачені кошти.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з АТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп.
Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що оскільки багатоквартирний будинок, що має нежитлові приміщення та квартири, облаштований одним засобом обліку теплової енергії та враховує кількість загальної використаної теплової енергії, остання має бути розподілена пропорційно між нежитловими приміщеннями та власниками квартир. Вказані обставини стали підставою для визнання дій товариства неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок за період з 01.02.2017 року по 24.04.2019 року. 
Відмова в задоволенні решти вимог обумовлена тим, що з 25.04.2019 року відповідач не надає послуги з теплопостачання та постачання гарячої води позивачу.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 
Зокрема вказує, що юридичні особи, що займають нежитлові приміщення у вказаному будинку не використовують місця загального користування у спірній будівлі та не повинні сплачувати кошти за опалення місць загального користування, враховуючи ще той факт, що нежитлові приміщення розташовані на 1 поверсі та обладнані окремими входами, з кожним з таких суб`єктів як з споживачем укладено окремий договір про постачання теплової енергії та здійснюється нарахування оплати згідно до Правил користування теплової енергії відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії. 

На висновки суду в частині відмови в задоволенні інших позовних вимог, апеляційні скарги не внесені, у зв`язку з чим у колегії суддів відсутні підстави для перегляду судового рішення в цій частині.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне. 
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 79,5 кв.м.
Відповідач – АТ «Полтаваобленерго» надавало за вказаною адресою послуги з постачання гарячої води та теплопостачання до 25.04.2019 року, а позивач відповідно користувався вказаними послугами на підставі укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. 
З 25.04.2019 року постачальником послуг є інша юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ».
Сторони не заперечують, що зазначений будинок з 23.01.2017 року обладнано загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії.
Також сторонами не заперечувалося, що на першому поверсі будинку та у прибудові до нього знаходяться нежитлові приміщення, частина яких перебуває у комунальній власності, а інші - у приватній власності фізичних осіб і використовуються в цілях підприємницької діяльності. 
Кожне з таких приміщень обладнано окремим входом.
Загальна площа нежитлових приміщень згідно відомостей, наданих балансоутримувачем будинку КГЖЕП «Автозаводське» становить 1670,05 кв.м.
Зазначені споживачі, за виключенням ФОП ОСОБА_2 , також користуються послугами з централізованого теплопостачання.
Таким чином, один загальнобудинковий лічильник обліковує всю кількість теплової енергії, поставленої споживачам у цьому будинку.
Також, не заперечується, що загальна опалювальна площа будинку становить 6814,2 кв.м., з яких площа нежитлових приміщень, яку займають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, становить 1670,5 кв.м., тобто 24,51% від загальної опалювальної площі, а площа житлових приміщень становить 5143,7 кв.м. - 75,49% від загальної опалювальної площі. 
Ухвалюючи рішення в частині визнання неправомірного розрахунку відповідачем кількості спожитої енергії та зобов`язання здійснити перерахунок за надані послуги у період з 01.02.2017 року по 24.09.2019 року, суд, зробивши власні орієнтовні розрахунки на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що власники житлових приміщень – квартир, які займають 75,49% загальної площі будинку сплатили за 83,63% спожитого тепла, в той час як юридичні особи у користуванні або власності яких є 24,51% загальної площі будинку сплатили за 16,03% спожитого тепла, що не відповідає принципу пропорційному розподілу.
З вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів з наступних підстав. 
Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами Договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до статті 1 вказаного закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення№ НОМЕР_1 , які регулюють відносини між виконавцем послуги і фізичною та юридичною особою (споживачами), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.
Нарахування за теплову енергію нежитловим приміщенням (категорія «інші») здійснюється згідно з Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року.
Як вбачається з пункту 4 Правил № 1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі-договір).
Згідно п.23 зазначених Правил розрахунки з юридичними особами, що не мають приладів комерційного обліку провадяться відповідно до обсягу фактично спожитої теплової енергії, який розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорах. 
Матеріалами справи доводиться, що будинок по АДРЕСА_2 обладнаний загально будинковим вузлом обліку теплової енергії, який встановлений на вводі теплових мереж будинку та обраховує загальну кількість теплової енергії спожитої як мешканцями будинку так і юридичними особами, а саме: ГТУЮ – ЗАГС, ФОП ОСОБА_3 – майстерня, ПП ОСОБА_4 – урологічний кабінет, Кременчуцький міський ВК – офісне приміщення та ПП «ЛЦД Арніка Плюс».
З юридичними споживачами укладені окремі договори про постачання теплової енергії.
За умовами таких договорів сторони погодили обсяги теплової енергії, згідно з додатком №2, який визначає обсяги теплового навантаження та теплоспоживання відповідного до існуючих тарифів. 
Крім того, передбачений умовами договору додаток №4 визначає розрахунок такого теплового навантаження місячного об`єму теплоспоживання по опаленню за відповідною формулою, складовою якої є як розмір опалювальної площі, яка безпосередньо займається споживачем, так і з урахуванням опалювальної площі всього будинку, із зазначенням питомого теплового навантаження будівлі та обрахування питомого теплового навантаження на один квадратний метр опалювальної площі. 
Таким чином, кожна з вказаних юридичних осіб є окремим суб`єктом відповідальності за порушення умов договору з надання теплової енергії та гарячої води. 
За змістом п. 12 Правил № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.
З моменту встановлення загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії теплова енергії спожита згідно показників, розподілялася між квартиронаймачами та юридичними особами, відповідно до підключеного теплового навантаження, за виключенням споживання ПП ОСОБА_4 , кабінет якого обладнаний індивідуальним приладом обліку теплової енергії.
Визначення вартості 1 кв.м. опалювальної площі для мешканців будинку розраховується шляхом віднімання від загальної кількості теплової енергії споживання юридичних осіб, а залишок розподіляється між мешканцями пропорційно опалювальній площі квартир. 
Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув увагу, що всі нежитлові приміщення в будинку розташовані на 1 поверсі та обладнані окремими входами, зазначені юридичні особи не користуються місцями загального користування, з кожним з таких споживачів укладено свій окремий договір, в якому визначено обсяги теплового навантаження та теплоспоживання відповідно до розміру тієї чи іншої опалювальної площі, яку безпосередньо займає споживач, а відтак несе витрати по її опаленню. 
За вказаних обставин, є помилковим висновок суду першої інстанції щодо необхідності обраховувати вартість 1 квадратного метра опалювальної площі виходячи з загальної площі всього будинку 6814 кв.м. 
При цьому, принцип пропорційності оплати послуг згідно з показниками приладу обліку теплової енергії та опалювальної площі квартири, судом першої інстанції застосовано не вірно, обґрунтовано власними приблизними розрахунками та суперечить положенню абз.3п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення.
Так, останніми визначено, що споживачі оплачують таку послугу за показниками будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку.
За вказаних обставин судове рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з постановленням в зазначеній частині нового рішення про відмову в їх задоволенні внаслідок недоведеності позивачем протиправності дій відповідача щодо розрахування кількості спожитої теплової енергії на опалення його квартири .
Враховуючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, остання підлягає до задоволення. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії задовольнити.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання неправомірних дій АТ «Полтаваобленерго» у період з 01.02.2017 року по 24.04.2019 року щодо розрахування кількості спожитої позивачем теплової енергії на опалення квартири та нарахування оплати за послуги централізованого опалення, та зобов`язання АТ «Полтаваобленерго» здійснити перерахунок за послуги з централізованого опалення, надані у зазначений період, та повернення ОСОБА_1 зайво сплачених коштів - скасувати, ухваливши в цій частинні нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 6 листопада 2020 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.