ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 808/2359/17	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі №808/2359/17 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудколія"  до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промбудколія” звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2017 за №0002571406.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області №0002571406 від 13.03.2017, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Промбудколія” збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість на суму 3311680 грн. 50 коп., з яких: за податковим зобов`язанням - 2207787 грн. 00 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 1103893 грн. 50 коп.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволні позов в повному обсязі.
Справа неодноразово переглядалась судами. Так Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 28.08.2017 адміністративний позов задовольнив повністю. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.11.2017 залишив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2017 без змін. 
Постановою Верховного Суду від 31.05.2019 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 у справі скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Верховний Суд, повертаючи справу до суду першої інстанції зазначив, що судами не було враховано помилковість доводів відповідача щодо штучного формування податкового кредиту за операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Містрал», Товариством з обмеженою відповідальністю «Сонкей», Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістична група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптметторг».
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також підстав позову, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи,  в період з 15.02.2017 по 15.02.2017 контролюючим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ “Промбудколія” з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ “Містрал” за період з 01.07.2015 по 31.07.2015, ТОВ “Сонкей” за період з 01.04.2016 по 30.04.2016, ТОВ “Логістична група” за період з 01.06.2016 по 31.07.2016, ТОВ “Оптметторг” за період з 01.06.2016 по 31.07.2016 в т.ч. в частині подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), за результатами якої складено Акт №50/08-01-14-07/31932840 від 21.02.2017 (т.1, а.с.18-42).
Відповідно до висновків Акту перевірки №50/08-01-14-07/31932840 від 21.02.2017 встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ “Промбудколія” (код ЄДРПОУ 31932840) занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 2207787,00 грн., в т.ч.: липень 2015р. – 167332,00 грн.; квітень 2016р. – 208796,00 грн.; червень 2016р. – 744914,00 грн.; липень 2016р. – 1086745,00 грн.”. 
На підставі висновків Акту перевірки №50/08-01-14-07/31932840 від 21.02.2017 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №0002571406 від 13.03.2017, яким ТОВ «Промбудколія» збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість на суму 3311680,50 грн., з якої: 2207787,00 грн. – за податковими зобов`язаннями; 1103893,50 грн. – за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.43-44).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №0002571406 від 13.03.2017 прийняте контролюючим органом не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції  з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, у відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
З аналізу приведених норм законодавства вбачається, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження реальності господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Містрал» позивачем надано Договір №01/07/15 від 01.07.2015 (т.1, а.с.76-77); Договір №06/07/15 від 06.07.2015 (т.1, а.с.82-83); Договір №29/07/15 від 29.07.2015 (т.1, а.с.88-89); Договір №30/07/15 від 30.07.2015 (т.1, а.с.92-93). На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано видаткові накладні №54 від 15.07.2015, №25 від 23.07.2015, №23 від 06.07.2015, №М-17 від 17.07.2015, №29 від 29.07.2015, №40 від 31.07.2015 (т.1, а.с.78, 80, 84, 86, 94); товарно-транспортні накладні №38 від 15.07.2015, №43 від 23.07.2015, №35 від 06.07.2015, №40 від 17.07.2015, №50 від 29.07.2015, №52 від 31.07.2015 (т.1, а.с.79, 81, 85, 87, 91, 95) та банківські виписки про оплату за товар (т.1, а.с.96-104).
Щодо господарських відносин з TOB “Сонкей” , так позивачем на підтвердження  операцій надано: Договір поставки №1 від 01.04.2016 з Специфікаціями №1, №2, №3 (т.1, а.с.105-110); Договір поставки №2 від 23.04.2016 з Специфікаціями №1, №2 (т.1, а.с.119-123); Договір поставки №3 від 27.04.2016 з Специфікаціями №1, №2 (т.1, а.с.128-132). На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано: видаткові накладні №45 від 19.04.2016, №52 від 21.04.2016, №58 від 22.04.2016, №62 від 23.04.2016, №74 від 26.04.2016, №78 від 27.04.2016, №102 від 28.04.2016 (т.1, а.с.111, 114, 117, 124, 126, 133, 135); товарно-транспортні накладні №21 від 19.04.2016, №22 від 19.04.2016, №25 від 21.04.2016, №26 від 21.04.2016, №28 від 22.04.2016, №31 від 23.04.2016, №37 від 26.04.2016, №42 від 27.04.2016, №43 від 28.04.2016, №44 від 28.04.2016 (т.1, а.с.112-113, 115, 116, 118, 125, 127, 134, 136-137); угоди про уступку права вимоги №01/04-2016 від 30.05.2016, №30/05-2016 від 30.05.2016 (т.1, а.с.138-141) та банківські виписки про оплату за товар (т.1, а.с.142-146).
Крім того у перевіряємому періоді позивачем здійснювались господарські операції з TOB “Логістична група” відповідно до:
- Договору поставки №248 від 01.06.2016 з Специфікаціями №1, №2, №3, №4 (т.1, а.с.213-219); 
- Договору поставки №260 від 15.06.2016 з Специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5 (т.1, а.с.230-237); 
- Договору поставки №333 від 01.07.2016 з Специфікаціями №1, №2, №3, №4 (т.2, а.с.14-20); 
- Договору поставки №400 від 18.07.2016 з Специфікаціями №1, №2, №3, №4 (т.2, а.с.33-38); 
- Договору поставки №200 від 25.05.2016 (т.2, а.с.62-64).
На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано наступні первинні документи:
- видаткові накладні №640 від 01.06.2016, №643 від 02.06.2016, №657 від 06.06.2016, №650 від 03.06.2016, №702 від 21.06.2016, №720 від 23.06.2016, №725 від 26.06.2016, №730 від 01.07.2016, №689 від 15.06.2016, №741 від 07.07.2016, №763 від 11.07.2016, №765 від 14.07.2016, №767 від 13.07.2016, №774 від 18.07.2016, №779 від 21.07.2016, №790 від 23.07.2016, №801 від 25.07.2016, №619 від 25.05.2016 (т.1, а.с.220, 223, 225, 227, 238, 240, 241; т.2, а.с.1, 5, 21, 23, 26, 31, 39, 44, 46, 57, 65);
- товарно-транспортні накладні №113 від 01.06.2016, №114 від 01.06.2016, №118 від 02.06.2016, №125 від 06.06.2016, №119 від 03.06.2016, №120 від 03.06.2016, №168 від 21.06.2016, №180 від 26.06.2016, №181 від 26.06.2016, №182 від 26.06.2016, №190 від 01.07.2016, №191 від 01.07.2016, №143 від 15.06.2016, №144 від 15.06.2016, №145 від 15.06.2016, №146 від 15.06.2016, №147 від 16.06.2016, №148 від 16.06.2016, №149 від 16.06.2016, №150 від 16.06.2016, №200 від 07.07.2016, №205 від 11.07.2016, №206 від 11.07.2016, №215 від 14.07.2016, №216 від 14.07.2016, №217 від 14.07.2016, №218 від 14.07.2016, №211 від 13.07.2016, №223 від 18.07.2016, №224 від 18.07.2016, №225 від 18.07.2016, №226 від 18.07.2016, №230 від 21.07.2016, №232 від 23.07.2016, 233 від 23.07.2016, №234 від 23.07.2016, №235 від 23.07.2016, №236 від 23.07.2016, №237 від 24.07.2016, №238 від 24.07.2016, №239 від 24.07.2016, №240 від 24.07.2016, №241 від 24.07.2016, №242 від 25.07.2016, №243 від 25.07.2016, №244 від 25.07.2016, №245 від 25.07.2016, №89 від 25.05.2016 (т.1, а.с.221-222, 224, 226, 228, 229, 239, 242-244; т.2, а.с.2-4, 6-13, 22, 24-25, 27-30, 32, 40-43, 45, 47-56, 58-61, 66);
- банківські виписки про оплату за товар (т.2, а.с.67-88).
Також позивач мав господарські операції з TOB “Оптметторг”, на підтвердження яких позивачем надано Договір поставки №55 від 08.06.2016 з Специфікаціями №1, №2 (т.1, а.с.147-151); Договір поставки №100 від 27.07.2016 з Специфікаціями №1, №2 (т.1, а.с.178-182); Видаткові накладні №465 від 08.06.2016, №507 від 22.06.2016, №642 від 27.07.2016, №652 від 29.07.2016 (т.1, а.с.152, 170, 183, 191).
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем надано наступні первинні документи:
- товарно-транспортні накладні №126 від 08.06.2016, №127 від 08.06.2016, №128 від 08.06.2016, №129 від 08.06.2016, №130 від 09.06.2016, №131 від 09.06.2016, №132 від 09.06.2016, №133 від 09.06.2016, №134 від 10.06.2016, №135 від 10.06.2016, №137 від 10.06.2016, №138 від 11.06.2016, №139 від 11.06.2016, №140 від 11.06.2016, №141 від 11.06.2016, №142 від 12.06.2016, №143 від 12.06.2016, №170 від 22.06.2016, №171 від 22.06.2016, №172 від 22.06.2016, №173 від 22.06.2016, №174 від 22.06.2016, №176 від 23.06.2016, №177 від 23.06.2016, №255 від 27.07.2016, №256 від 27.07.2016, №257 від 27.07.2016, №258 від 27.07.2016, №259 від 28.07.2016, №260 від 27.07.2016, №261 від 27.07.2016, №270 від 29.07.2016, №271 від 29.07.2016, №272 від 29.07.2016, №273 від 29.07.2016, №274 від 30.07.2016, №275 від 30.07.2016, №276 від 30.07.2016, №277 від 30.07.2016, №278 від 31.07.2016, №279 від 31.07.2016, №280 від 31.07.2016 (т.1, а.с.153-169, 171-177, 184-190, 192-202); 
- банківські виписки про оплату за товар (т.1, а.с.203-212).
Висновки податкового органу стосовно нереальності господарських операцій позивача з вказаними  вище контрагентами обгрурнтовані наяввністю кримінальних проваджень, в яких зазначені підприємства фігурують як фіктивні. 
Такі доводи контролюючого органу, зазначені в акті перевірки, щодо наявності кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача представником відповідача в суді апеляційної інстанції були спростовані з огляду на те, що на час перегляду справи зазначені в акті перевірки кримінальні провадження № 32016220000000152 від 15.06.2016 року, № №12016080050000263 від 16.01.2016 року - закриті на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Кримінальне провадження №42015050290000064, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, відповідно до листа Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 16.12.2019 за №9694/101/03-2019 та листа Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 27.01.2020 за №901/20-2020 розслідується з 16.07.2015, справа до суду не передана відповідно вирок відсутній.
В матеріалах справи також наявні первинні документи, яким підтверджено використання позивачем товарів, отриманих від ТОВ “Містрал”, TOB “Оптметторг”, TOB “Сонкей”, ТОВ “Логістична група”, у подальшій своїй господарській діяльності.
Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій позивача з ТОВ “Містрал”, TOB “Оптметторг”, TOB “Сонкей”, ТОВ “Логістична група”. Тобто, документально підтверджено формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ “Містрал”, TOB “Оптметторг”, TOB “Сонкей”, ТОВ “Логістична група” за періоди, оподаткування по яким становить предмет спору у справі.
Контролюючий орган в апеляційній скарзі посилається на податкову інформацію, щодо контрагентів позивача, як то відсутність необхідних трудових ресурсів, технічного та кваліфікованого персоналу, відсутність основних засобів, відповідного обладнання тощо.
Колегія суддів щодо вищенаведених доводів апеляційної скарги зазначає, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.
В той же час колегія суддів критично розцінює врахування як доказ судом першої  інстанції засвідчених нотаріально письмових пояснень ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2 стосовно умов здійснення господарських операцій між ТОВ “Промбудколія” та ТОВ “Містрал”, TOB “Оптметторг”, TOB “Логістична група” (т.3, а.с.23-24), з огляду на те, що в розумінні приписів ч.2 ст. 74 КАС України надані документи не належними доказами. В даному випадку з метою встановлення певних обставин судом першої інстанції не здійснено допит вищевказаних осіб в якості свідків.
Враховуючи наведене та приписи частини 4 статті 317 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення щодо прийняття  засвідчених нотаріально письмових пояснень та заяви осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стосовно умов здійснення господарських операцій між ТОВ «Промбудколія» та ТОВ «Містрал», ТОВ «Оптметторг», ТОВ «Логістична Група». 
Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі №808/2359/17-змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення щодо прийняття засвідчених нотаріально письмових пояснень та заяви осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стосовно умов здійснення господарських операцій між ТОВ «Промбудколія» та ТОВ «Містрал», ТОВ «Оптметторг», ТОВ «Логістична Група».
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко