Номер провадження: 22-ц/813/7394/20 
Номер справи місцевого суду: 502/320/20
Головуючий у першій інстанції 
Маслеников О. А.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
переглянувши справу №502/320/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26 травня 2020 року у складі судді Масленикова О.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 25 лютого 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо утримання дітей, проживання батька окремо від дітей, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 2500,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до повноліття сина ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та до повноліття сина ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-2). 
Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.26).
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зазначивши у відзиві, що наразі не має постійного місця роботи, отримує пенсію у сумі 6600,00 грн. та 2000,00 грн. доплати на неповнолітніх дітей; земельної ділянки у власності не має, йдеться лише про можливість надання ділянки площею 2,0 га для зайняття сільськогосподарською діяльністю; транспортний засіб – мікроавтобус знято з обліку у зв`язку з вибраковкою, а причеп знаходиться у неробочому стані. Щодо грошового вкладу у банку на загальну суму 220000,00 грн., то це його страховка від держави за отримане каліцтво та групу інвалідності внаслідок участі у бойових діях; кошти ним витрачено на власне лікування, що позивачем було негативно сприйняте. Наріз є інвалідом 2-групи, потребує постійного медичного нагляду, систематичного вживання інсуліну та інших медикаментів, вартість яких є досить великою. За час його перебування у госпіталі позивач без його відома забрала з житлового будинку речі, в тому числі й ті, що дарували йому особисто волонтери. Позивач не довела до відома суду, що на її ім`я був оформлений автомобіля марки «Ваз», який вона утримує у себе. З огляду на те, що є пенсіонером та отримує дохід у вигляді пенсії, вважає, що має сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1/3 частці на двох дітей (а.с.39-41).
Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що мікроавтобус було знято з обліку відразу після подання позову про стягнення аліментів, зняті з рахунку кошти в сумі близько 300000,00 грн. не були витрачені на лікування, так як лікування відповідачу надається безоплатно за рахунок держави (а.с.58а).
Відповідачем ОСОБА_2 на відповідь ОСОБА_1 на його відзив надано заперечення, де він зазначив, що до зняття транспортного засобу з обліку він не знав про звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів, що мікроавтобус був знятий з обліку за пропозицією соціальної служби при оформленні ним на початку року пільг, так як мікроавтобус був у непридатному для експлуатації стані. Дійсно санаторно-курортне лікування для нього як учасника бойових дій є пільговим, але не лікування в госпіталі, де придбання ліків здійснюється за власний рахунок. На розірвання шлюбу та стягнення аліментів позивач подала до суду позови у період його лікування за межами міста, потайки від нього, тому під час лікування він не збирав доказів на придбання ліків (чеки, квитанції тощо). Грошові кошти в сумі 220000,00 грн. є одноразовою грошовою допомогою, а не постійним заробітком, ці кошти є його особистими від держави для лікування та реабілітації внаслідок здобутої у бойових діях хвороби, це не є доходом сім`ї, крім того, ці кошти витрачено на лікування. За час спільного проживання було придбано житловий будинок на ім`я позивача, яка рахує будинок власним, здає в оренду на отримує кошти близько 5000,00 грн. (а.с.60-62).
Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26 травня 2020 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в 1/3 частці від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття старшої дитини, після чого якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.67-70).
Висновок суду мотивовано тим, що відповідач є ветераном війни, регулярно отримує пенсію, потребує постійного медичного догляду через наявність інвалідності та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в 1/3 частці від доходу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 липня 2020 року року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю (а.с.76-77).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у відсутності обґрунтування висновку про обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу; у порушенні виключено права позивача, з якою проживають діти, обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей; у неправильній оцінці майнового стану відповідача тощо. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовано відповідністю висновків суду щодо стягнення аліментів у частці від його доходу обставинам справи (а.с.123-124). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_2 , 1965 року народження, та ОСОБА_7 , 1977 року народження, зареєстрували шлюб 11 листопада 2008 року (а.с.3).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17-18).
Батьки та діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , наразі діти проживають за місцем проживання матері ОСОБА_1 (а.с.4,5). 
Батько дітей проживає окремо.
Відомості про наявність у сторін інших осіб на утриманні відсутні.
Відомості про працевлаштування та доходи ОСОБА_1 в справі відсутні. 
ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, має пільги як ветеран війни – учасник бойових дій (а.с.49, 50, 51).
ОСОБА_2 як пенсіонер перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року склала 51208,50 грн. (по 8599,50 грн. в місяць) (а.с.46). 
За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , старшому солдату в запасі, звільненому 28 січня 2016 року, який є інвалідом П групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності на підставі довідок МСЕК серія 12 ААА №297354 від 14 березня 2017 року та серії 12 ААА №302580 від 11 квітня 2017 року призначена одноразова грошова допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (Протокольне рішення від 16 червня 2017 року №61) – у розмірі різниці між 200 та 90 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 223540,00 грн. (а.с.63).
За інформацією комунального закладу «Одеський обласний центр реабілітації змішаного типу для інвалідів і дітей-інвалідів «Стратегія житла» ОСОБА_2 отримує щомісячну фінансову допомогу як учасник антитерористичної операції – особа з інвалідністю 2 групи, за рахунок обласного бюджету згідно пункту 8.5 обласної комплексної програми соціальної підтримки населення на 2018-2020 роки «Соціальний захист населення в Одеській області» у наступних розмірах: 1500,00 гривен – щомісячна матеріальна допомога; 1000,00 грн. щомісячна матеріальна допомога на дітей (з розрахунку 500,00 грн. на кожну дитину) (а.с.115).
За даними Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Територіального сервісного центру 5144 станом на 2 червня 2018 року на ім`я ОСОБА_2 було зареєстровано транспортні засоби:
з 1 серпня 2017 року «Бобер ПА-0050», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску;
з 24 грудня 2014 року транспортний засіб марки «Peugeot J5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску (даний транспортний засіб знято з обліку 28 лютого 2020 року у зв`язку з вибраковкою) (а.с.10, 43,118).
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_1 , за нею з 5 липня 2017 року зареєстровано автомобіль марки «Ваз»-21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску (а.с.44).
Відомості щодо наявності у сторін іншого нерухомого та рухомого майна відсутні. Процес розлучення передбачає поділ майна, наразі дані про такий поділ відсутні.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).
ОСОБА_2 визнає свій обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття; сторони як батьки дітей не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживають діти, тому, право вибору способу стягнення аліментів належить саме ОСОБА_1 , вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі. 
Доводи ОСОБА_2 щодо присудження до стягнення аліментів у частці від його доходу (заробітку) безпідставні, так як право вибору способу стягнення аліментів належить ОСОБА_1 , яка проти присудження до стягнення аліментів у частці від доходу (заробітку).
Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дітей підлягають присудженню у твердій грошовій сумі.
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній по 2500,00 гривен на кожну дитину, при цьому в справі відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи чи дохід, чи має значні витрати, має на праві власності нерухоме та рухоме майно, грошові кошти тощо, що в сукупності привело б до висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. 
З огляду на наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що аліменти у твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 підлягають присудженню у розмірі по 1750,00 грн. на кожну дитину, так як не встановлено обставин для визначення аліментів у більшому розмірі; при цьому законодавчо гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) буте дотримано.
ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, отримує пенсію близько 8599,50 грн., не працевлаштований, стан здоров`я потребує постійного лікування та реабілітації тощо. 
Щодо одноразової грошової допомоги в сумі 223540,00 грн., нарахованої та виплаченої ОСОБА_2 у зв`язку з інвалідністю як звільненому в запас військовослужбовцю, то на дані виплати відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернуте стягнення. 
Отже, отриманні ОСОБА_2 кошти в сумі 223540,00 грн. є цільовою одноразовою грошовою допомогою держави, яка не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів на утримання дітей. 
Щодо отримуваної ОСОБА_2 щомісячної фінансової допомоги як учаснику антитерористичної операції – особі з інвалідністю 2 групи, то така також має статус допомоги, отримуваної за рахунок обласного бюджету в рамках програми соціальної підтримки населення, тобто не має постійного характеру. 
Обов`язок по утриманню дітей є рівною мірою обов`язком як батька так і матері. Позивач ОСОБА_1 не надає доказів того, що працює, що має дохід, який в тому числі витрачає на утримання дітей.
Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 року з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року встановлено на рівні 2218,00 гривен, з 1 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року на рівні 2318,00 гривен, з 1 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року на рівні 2395,00 грн. 
Розмір аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 1750,00 грн. на кожну дитину забезпечить дотримання гарантованого законом розміру аліментів на рівні не меншому 50% від законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину.
       Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
       В порядку статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривен за подання позовної заяви та 1261,20 гривен за подання апеляційної скарги підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, так як позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач ОСОБА_8 звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 17 грудня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; відповідач надав відзив на апеляційну скаргу; позивач в особі представника надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони; справа в провадженні суду з липня 2020 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, а справа, яка наразі переглядається, є спором про стягнення аліментів, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26 травня 2020 року – скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженого в м. Кілія Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народженої в с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженого в м. Кілія Одеської області Україна, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Кілія Одеської області Україна, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 3500 гривен 00 копійок, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2020 року до повноліття сина ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у твердій грошовій сумі, рівній 1750 гривен 00 копійок, щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Витрати на сплату судового збору в загальній сумі 2102 гривен 00 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко 

Г.Я.Колесніков