ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 677/718/17
Провадження № 22-ц/4820/1292/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник банку Москалюк С.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року (суддя Вознюк Р.В.) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в :
У травні 2017 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - банк, АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позов мотивовано тим, що 23 вересня 2015 року сторони уклали договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 надав згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Проте,  ОСОБА_1 не виконав обов`язків за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 11.04.2017 року утворилась заборгованість в сумі 17084,16 грн., з яких: 7767,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2377,43 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 5649,46 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 789,72 грн. - штраф (процентна складова).
За таких обставин, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь 17084,16 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн.
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з безпідставності позовних вимог. Окрім того, Банком не доведено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції, що дало б підстави для відповідальності користувача за проведені платіжні операції.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно не з`ясував обставини справи та дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. АТ КБ «Приватбанк» вважає, що з дотриманням вимог чинного законодавства було надано кредит відповідачу. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні представник банку Москалюк С.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Заслухавши доповідача, пояснення представника банку Москалюк С.А. , дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.09.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.
Крім того, було встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг від 23.09.2015 року, згідно з яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, номер картки НОМЕР_1 , термін дії 02/19 (а.с.62).
Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 11.04.2017 становить 17084,16 грн., з яких: 7767,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2377,43 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 5649,46 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 789,72 грн. - штраф (процентна складова).
Крім того, встановлено, що 15 червня 2016 з картки ОСОБА_1 НОМЕР_1 по телефону 3700 здійснено операції по списанню коштів на картку НОМЕР_2 отримувач ОСОБА_3 , а саме: платіж в сумі 1717 грн., платіж в сумі 2671,32 грн., платіж в сумі 3108 грн., всього 7496,32 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 23.09.2015 року по 28.032018 року (а.с.91, 92).
24 червня 2016 за заявою ОСОБА_1 Бахмутським відділом поліції відкрито кримінальне провадження № 12016050150001903 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування, по якому він визнаний потерпілим, що підтверджується витягом з ЄРДР від 11.10.2018 року.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який міститься в матеріалах справи, не містить підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна вважати частиною кредитного договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
За таких обставин, у банку відсутні правові підстави здійснювати нарахування передбачені вказаними Умовами та правилами, заборгованість за процентами та нарахування пені та штрафів.
Відповідно до п. 9 розділу VI постанови правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувач, окрім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
За пунктами 7,8 вищезазначеного Положення №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувача про незавершену операцію з унесенням коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції. Негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 під час підписання анкети-заяви на отримання банківських послуг зазначав свій фінансовий номер телефону НОМЕР_3 . 
15 червня 2016 року кредитні кошти були переведені з картки відповідача на картку третьої особи за допомогою послуги IVR-меню. Для того, щоб здійснити платіж за допомогою цього меню, клієнт повинен зателефонувати зі свого мобільного телефону на номер НОМЕР_4 банку. Клієнт повинен знати номер свої платіжної картки, номер картки на яку перераховуються кошти, пройти відповідну ідентифікацію, назвати кодове слово та інше, тобто вказати інформацію яка повинна бути відома тільки йому.
З довідок, наданих ПрАТ «Київстар» на запит суду першої інстанції вбачається, що 15.06.2016 року з 15 год. 33 хв. 19 сек. - 15 год. 52 хв. 35 сек. з фінансового номера відповідача НОМЕР_3 було неодноразово здійснено вихідні дзвінки на номер 3700 банку, адреса базових станцій Хмельницька область, м. Красилів, село Кузьмин (а.с.109).
На підставі отриманої відповіді в ПрАТ «Київстар», на запит апеляційного суду встановлено, що згідно даних інформаційних систем ПрАТ «Київстар», 15 червня 2016 року не зафіксовано будь-яких дій щодо блокування та заміни СІМ-карти з телефонним номером НОМЕР_3 . 
ОСОБА_1 з такими заявами щодо втрати чи блокування телефонного номеру теж не звертався, до теперішнього часу свій фінансовий номер телефону не змінював.
Із наданого банком носія на якому міститься звукозапис телефонної розмови абонента номеру телефону НОМЕР_3 з працівником банку 3700 (диск), вбачається, що абонентом номеру телефону НОМЕР_3 називається вся необхідна інформація для ідентифікації користувача картки та картрахунку, в тому числі кодове слово, вказується номер картки як клієнта так і третьої особи на яку перераховувалися грошові кошти (а.с.159). 
АТ КБ «Приватбанк» заперечується будь-яке звернення 23.06.2016 року до відповідача з інформацією щодо зняття з його карткового рахунку невстановленими особами грошових коштів. Відповідачем належних та достатніх доказів на спростування зазначеного не надано суду. Блокування картрахунку здійснювалось самим відповідачем через систему Приват24.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що банк не забезпечив збереження коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 .. Докази які містяться в матеріалах справи доводять, що операція щодо переказу коштів відбулася з допомогою мобільного номеру телефону, що належить ОСОБА_1 з усією ідентифікацією користувача картки та карткового рахунку.
Зважаючи на зазначене, оскільки ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, з останнього на користь банку підлягає стягненню тіло кредиту в розмірі 7767,55 грн.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, на зазначене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. З ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 7767 грн. 55 коп. В решті позову слід відмовити.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовна заява АТ КБ «Приватбанк» задоволена частково, судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви 1600 грн., апеляційної скарги 2400 грн., касаційної скарги 1921 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі частини задоволених позовних вимог 2691 грн. (1600+2400+ 1921)?45,46%).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором 7767 грн. 55 коп. та судовий збір в розмірі 2691 грн.
В решті позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 листопада 2020 року.

Судді:                                                                  Т.О. Янчук

                                                                                А.В. Купельський

                                                               О.І. Ярмолюк