Справа № 752/18862/20	 	 	 	                  Головуючий у 1 інстанції  Бойко О.В.	
Провадження № 33/824/4920/2020	 	 	 	                  Доповідач у 2 інстанції  Семенцов Ю.В.	

 
                                       КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                          П О С Т А Н О В А
                                                             іменем України
 
14 грудня 2020 року                                                                                                Київ
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 жовтня  2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, -
                                                В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 533447 від                           14 вересня 2020 року, «14.09.2020 року о 14 год. 20 хв. в м. Київ по просп. Глушкова (автостанція Південні), водій ОСОБА_1 керував автобусом Богдан А091                                         д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 904 без засобів індивідуального захисту (без захисної маски), чим порушив п. п. 1, п. 10 ПКМУ № 641 від 22.07.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП».
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2020 року                  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу                         у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                       17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою визнати його невинуватим та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не здійснював перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту (без захисної маски), працівниками поліції було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину, оскільки із долученого фото неможливо ідентифікувати транспортний засіб, окрім того, відсутня дата та час здійснення фотографування. Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його вини. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи поважність причин пропуску тим, що в судовому засіданні він присутнім не був, про день та час судового розгляду не повідомлявся, про наявність вказаної постанови йому стало відомо 18.11.2020 року. Тому вважає обґрунтованими підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.
Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання апелянта про поновлення строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду від 08.10.2020 року підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення особи про дату судового розгляду. Розглянувши справу за даних обставин, суддя місцевого суду, допустив порушення гарантованих ст. 268 КУпАП прав ОСОБА_1 .
Право ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді, поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Так, КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до п. п. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Разом з тим, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за здійснення ним перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту і при цьому зазначає п. п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, відповідно якої забороняється перебування в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, таким чином, наявна невідповідність викладених в протоколі відомостей.
Крім того, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані у протоколі, а саме перевезення пасажирів, без засобів індивідуального захисту.
Так, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлено особи пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , не відібрано пояснення та не вказано в протоколі свідків правопорушення, що свідчить про недотримання працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, вимог п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376.
Відтак, будь-яких даних про перевезення ОСОБА_1 пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом № 904 без засобів індивідуального захисту, працівники поліції до матеріалів справи не долучили.
Інших належних та допустимих доказів, які стверджують вину ОСОБА_1                         у вчиненні інкримінованих дій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії  ГП № 533447 від 14 вересня 2020 року, суду не надано.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумну сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 533447 від 14 вересня 2020 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП і до справи                              не долучено належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, приходжу до висновку, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -   
 
                                                ПОСТАНОВИВ:
 
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

                Суддя 
Київського апеляційного суду                                                        Ю.В. Семенцов