ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/266/20(2-а/201/44/2020)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2020, ухвалене суддею  Наумовим О.С., по справі за позовом   ОСОБА_1  до  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови в  справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:
            У січні 2020р. позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання вчинити певні дії  
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2020 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано  постанову  серії  ІД № 00044990 від 20 листопада 2019 року  по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 122 КУпАП. У задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав  апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Скаржник вказує на те, що вищевказані висновки суду є помилковими, адже з фотознімків обстав порушення, копії яких наявні в матеріалах справи, можливо точне встановлення місцезнаходження транспортного засобу в момент вчинення правопорушення (зокрема шляхом здійснення пошуку географічними координатами), будинок АДРЕСА_1 в свою чергу видно на лівій частині фотознімків, що створені о 13:37:20 та 10:44:01, а підтвердженням того, що транспортний засіб MAZDA 3 під час вчинення правопорушення був розташований саме, на  тротуарі (пішохідній алеї, яка призначена для руху пішоходів) підтверджується позивачем у позові, відповіддю Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській  області від 29.11.2019 №12145/41/19/01-2019 та фотофіксацією правопорушення, адже на зафіксоване  на останній цементобетонне покриття ділянки (місце, де здійснив стоянку позивач) - підтверджує  вчинення порушення, саме, на тротуарі, адже таке покриття застосовується саме для тротуарів  відповідно до положень пункту 8.19 розділу 8 Державних будівельних норм України В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів».
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 01.11.2019р. інспектором з паркування виявлено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1  ст. 122 КУпАП, а саме: стоянка транспортного засобу Мazda, д.р.н. НОМЕР_1 на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушено вимоги пп. «б» п. 15.10  Правил дорожнього руху.
У відповідності до положень  ст. 142 КУпАП  інспектором здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 01.11.2019р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкту: АДРЕСА_1 ; 3) Географічні координати: 48.44710Ш 35.073956Е; 4) час вчинення порушення: з 10:37 (10 год. 37 хв.) по 10:43 (10 год. 43 хв.).
Враховуючи, що проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині 1  статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00044990 на лобовому склі транспортного засобу Мazda, д.р.н. НОМЕР_1 .
Після встановлення відповідальної особи вищезазначеного порушення (у відповідності до  ст. 279-1 КУпАП  за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС) інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00044990 від 20.11.2019р. згідно з ч. 5 ст. 279-1, ст. ст. 283 КУпАП  - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями частини першої статті 122 КУпАП  передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП     визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частиниКУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Разом з тим, як зазначено у спірній постанові та апеляційній скарзі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. п. 15.10 (б)ПДР України, оскільки було здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
При цьому, п. 15.10 ПДР України встановлюється заборона стоянки:
a) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;г) ближче 50 м від залізничних переїздів;ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;є) на газонах.
Згідно з п. 15.9 ПДР  України зупинка забороняється:a) на залізничних переїздах;б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;
г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;
и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Враховуючи зазначені положення, суд дійшов  висновку, що ПДР України не передбачено заборону зупинки на тротуарі, що не створює перешкод для руху пішоходів.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.11.2018. у справі N 727/3774/17.
Крім того, аналізуючи п. 15.6, пп. «б» та пп. «в» п. 15.10Правил дорожнього руху у системній взаємодії, колегія суддів доходить висновку, що між цими нормами існує певна колізія, яку слід розтлумачити так, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;б) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.
Тобто, пп. «в» слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п. 15.10 ПДР, рівно як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3., 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39. В іншому випадку пп. «в» втрачав би будь-який сенс і можливість його практичного застосування, оскільки повністю нівелювався пп. «б».
Таким чином, колегія суддів вважає, що притягнення до відповідальності за порушення пп. «б» п. 15.10. ПДР неможливо, якщо автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених п. «в» вказаного пункту Правил.
Крім того, як встановлено судом першої інстнції та підтвержено матеріалами справи,  з доданих до відзиву фотографій, неможливо встановити, де, саме, стоїть автомобіль Мazda, д.р.н. НОМЕР_1 , у т.ч. чи стоїть він по відношенню до нерухомого об`єкта: мДніпро, вул.Набережна Перемоги,36, оскільки  на фото зображений, лише, автомобіль, однак того, що він стоїть на тротуарі  неможливо встановити. 
Надані на запит інспекції листи Департамента благоустрою та інфраструктури ДМР від 14.11.2019р. та Департамента патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області від 29.11.2019р. щодо надання роз`яснень про елемент дороги, розташований паралельно проїзній частині по вул. Набережна перемоги зі сторони річки Дніпро, про те, що цей елемент дороги є «пішохідною алеєю»), не можуть підтвердити ту обставину, що автомобіль позивачки стояв, саме, на тротуарі і саме по відношенню до нерухомого об`єкту: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 36, та цей елемент дороги є тротуаром або ж «пішохідною алеєю».
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції        про задоволення позовних вимог позивача щодо скасування спірної постанови, оскільки позовні вимоги позивача є обґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

               ПОСТАНОВИВ:
                    Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради -залишити без задоволення. 
                  Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2020 р. - залишити без змін. 
                    Постанова суду набирає законної сили з 15 жовтня 2020 року та оскарженню не підлягає.

                 Головуючий - суддя                                                   Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова