Ухвала
Іменем України 
29 грудня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-6239 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 листопада 2020 року задоволено скаргу ТОВ «Готельний комплекс «Спартак» , скасовано  постанову слідчого СВ Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області від 25 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5  на вказану ухвалу слідчого судді на підставі п. 4 ст. 399 КПК України.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Мотиви суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Частиною 1 статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Положеннями ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Рішення слідчого судді, які не увійшли до зазначеного переліку, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді .
Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
10 грудня 2020 року суддя Донецького апеляційного суду, відмовляючи у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 листопада 2020 року, якою задоволено скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дійшов правильного висновку, що зазначена ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.  
Ухвала  Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5  на ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                             ОСОБА_6